Jeremiáš 12; Ev. Jána 10,16-21
2026-02-15
Jeremiáš 12, 1 Hospodin, ty si v práve, keď sa s tebou súdim. Predsa chcem s tebou hovoriť o práve. Prečo je úspešná cesta svojvoľných? Všetci, ktorí sa dopúšťajú nevery, si žijú pokojne.2 Zasadil si ich, už sa zakorenili, rástli a priniesli aj ovocie. Si blízky ich ústam, ale ďaleký ich srdcu.3 Ty však, Hospodin, poznáš ma i vidíš, skúmaš, aké je moje srdce voči tebe. Veď ich ako stádo na zabitie a posväť ich pre deň zabíjania.4 Dokedy bude smútiť krajina a vädnúť zeleň všetkých polí? Pre zlobu jej obyvateľov hynú zvieratá i vtáctvo, lebo hovoria: „Nevidí našu budúcnosť.“ 5 Keď ťa už beh s pešiakmi unavuje, ako sa do toho pustíš s koňmi? Keď si trúfaš iba v pokojnej krajine, čo budeš robiť v húštine Jordánu?6 Veď aj tvoji bratia, dom tvojho otca, aj tí sa odvrátili od teba a veľmi kričia za tebou. Never im, aj keď prívetivo hovoria k tebe.7 Opustil som svoj dom, zavrhol som svoje dedičstvo. Vydal som miláčika svojej duše do rúk jeho nepriateľov.8 Moje dedičstvo sa ku mne správa ako lev v lese; pozdvihlo proti mne svoj hlas, preto ho nenávidím.9 Moje dedičstvo je strakatý vták, dravci sú okolo neho. Nože, zhromaždite všetku poľnú zver, poďte k žrádlu.10 Mnohí pastieri mi zničili vinicu, pošliapali mi dedičstvo, môj rozkošný podiel obrátili na znivočenú púšť.11 Obrátili ju na púšť, smúti predo mnou spustošená, celá krajina je zničená, nikto si to však neberie k srdcu.12 Na všetky holé kopce na púšti prichádzajú ničitelia, lebo Hospodin má meč, ktorý požiera od jedného konca zeme po druhý. Nič živé nezostane na pokoji.13 Siali pšenicu, ale žali tŕnie, namáhali sa, ale nič nezískali. Vyšli na posmech so svojou úrodou pre planúci hnev Hospodina. 14 Takto hovorí Hospodin: „O všetkých zlých susedoch, ktorí siahli na dedičstvo, ktoré som dal svojmu ľudu, Izraelu, vravím: Vytrhnem ich z ich krajiny a Júdov dom vytrhnem spomedzi nich. 15 Keď ich vytrhnem, znova sa zľutujem nad nimi a každého vrátim k jeho dedičstvu, každého do jeho krajiny. 16 Potom, až sa priučia cestám môjho ľudu a budú prisahať na moje meno: ‚Akože žije Hospodin!‘, tak ako oni naučili môj ľud prisahať na Baala, vyrastú uprostred môjho ľudu. 17 Ak však nebudú počúvať, ten ľud určite vykorením a zničím,“ znie výrok Hospodina.
Ev. Jána 10, 16 Mám aj iné ovce, ktoré nie sú z tohto ovčinca. Aj tie musím priviesť. Budú počúvať môj hlas a bude jedno stádo a jeden pastier. 17 Otec ma preto miluje, že dávam svoj život, aby som ho opäť prijal. 18 Nik mi ho neberie, ja ho dávam sám od seba. Mám moc dať ho a mám moc zasa ho prijať. Taký príkaz som dostal od svojho Otca.“19 Pre tieto slová zasa nastala roztržka medzi Židmi. 20 Mnohí z nich hovorili: „Je posadnutý a šalie. Čo ho počúvate?“ 21 Iní zasa namietali: „To nie sú reči posadnutého. Môže azda démon otvárať oči slepým?“

Jeremiáš 13; Ev. Jána 10,22-30
2026-02-16
Jeremiáš 13, 1 Takto mi povedal Hospodin: „Choď, kúp si ľanový opasok a polož si ho na bedrá, ale nedaj ho do vody.“ 2 Kúpil som si teda opasok podľa Hospodinovho slova a položil som si ho na bedrá. 3 Potom mi zaznelo slovo Hospodina po druhý raz takto: 4 „Vezmi si opasok, ktorý si si kúpil a máš ho na bedrách, vstaň, choď k Eufratu a tam ho ukry v skalnej trhline.“ 5 Šiel som, ukryl som ho pri Eufrate, ako mi prikázal Hospodin. 6 Po uplynutí mnohých dní mi Hospodin povedal: „Vstaň, choď k Eufratu a vezmi odtiaľ opasok, ktorý som ti ta prikázal ukryť.“ 7 Šiel som teda k Eufratu, vyhrabal som opasok a vzal z miesta, kde som ho ukryl. Opasok už bol skazený, nebol na nič.8 Vtedy prehovoril ku mne Hospodin: 9 „Takto hovorí Hospodin: ‚Rovnako pokazím pýchu Júdu a veľkú pýchu Jeruzalema. 10 Tento zlý národ, ktorý sa zdráha počúvať moje slová a so zatvrdnutým srdcom chodí za cudzími bohmi, aby im slúžil a klaňal sa im, dopadne ako tento opasok, ktorý nie je súci na nič. 11 Veď ako sa vinie opasok na bedrách muža, tak som privinul celý dom Izraela a celý dom Júdu,‘ znie výrok Hospodina, ‚aby bol mojím ľudom, slávou môjho mena, mojím cieľom, mojou ozdobou, ale neposlúchli.‘“ 12 Povedz im tieto slová: „Takto hovorí Hospodin, Boh Izraela: ‚Každý džbán sa naplní vínom.‘“ Nato ti povedia: „Či nevieme, že každý džbán sa naplní vínom? 13 Povedz im: Takto hovorí Hospodin: ‚Hľa, ja uvediem do opitosti všetkých obyvateľov tejto krajiny, kráľov, ktorí sedia na Dávidovom tróne, kňazov a prorokov i všetkých obyvateľov Jeruzalema. 14 Roztlčiem ich, muža o muža, otcov i synov spolu,‘ znie výrok Hospodina. ‚Bez ohľadu, bez zhovievavosti, bez ľútosti ich zničím.‘“ 15 Počúvajte, zbystrite sluch, nevystatujte sa, pretože takto hovorí Hospodin:16 „Vzdajte Hospodinovi, svojmu Bohu, chválu, kým sa nezotmie a kým vám nohy nenarazia na vrchy v súmraku. Budete čakať na svetlo, zmení ho však na tmu, urobí ho temnotou.17 Ak toto neposlúchnete, v skrytosti bude plakať moja duša a pre vašu pýchu bude usedavo nariekať, moje oči budú roniť slzy, lebo Hospodinovo stádo je v zajatí.“ 18 Povedz kráľovi a kráľovnej: „Posaďte sa nižšie, pretože vám z hlavy spadne vaša nádherná koruna.19 Mestá juhu sú uzavreté, nikto ich neotvorí. Odvlečú celé Judsko, odvlečú úplne. 20 Pozdvihnite zrak a hľaďte na tých, čo prichádzajú zo severu! Kdeže je stádo, ktoré ti bolo zverené, tvoje nádherné ovce?21 Čo povieš, keď sa ti stane, že nad tebou ustanovia za vodcov tých, ktorých si sama učila? Či ťa nezachvátia bolesti rodičky?22 Ak si povieš: ‚Prečo ma toto postihlo?‘ Pre tvoj veľký hriech zdvihli ti sukne, spôsobili ti násilie.23 Či môže Kúšijec zmeniť farbu svojej kože a leopard svoje škvrny? Ako dokážete konať dobro vy, navyknutí na zlobu?24 Rozoženiem ich ako plevy, ktoré poletujú vo vetre z púšte.25 Toto je tvoj lós, tvoj podiel, ktorý som ti vymeral,“ znie výrok Hospodina, „lebo si na mňa zabudla a spoliehala si sa na klamstvo.26 Ja ti však tvoju sukňu vyhrniem na tvár, aby bolo vidieť tvoju hanbu,27 tvoje cudzoložstvá, tvoje erdžania, tvoje hanebné smilstvá! Na kopcoch, na poli videl som tvoje ohavnosti. Beda ti, Jeruzalem, že sa nechceš očistiť! Ako dlho to ešte potrvá?“
Ev. Jána 10, 22 V Jeruzaleme boli vtedy sviatky Posvätenia chrámu. Bola zima. 23 Ježiš sa prechádzal v chráme v Šalamúnovej stĺpovej sieni. 24 Obstúpili ho Židia a povedali mu: „Dokedy nás chceš ešte držať v napätí? Ak si Mesiáš, povedz nám to otvorene!“ 25 Ježiš im odpovedal: „Povedal som vám, a neveríte. Skutky, ktoré ja konám v mene svojho Otca, svedčia o mne. 26 Ale vy neveríte, lebo nie ste z mojich oviec. 27 Moje ovce počúvajú môj hlas. Ja ich poznám a ony ma nasledujú. 28 Ja im dávam večný život a nezahynú naveky, nik mi ich nevytrhne z ruky. 29 Môj Otec, ktorý mi ich dal, je väčší než všetci, a nikto ich nemôže vytrhnúť Otcovi z ruky. 30 Ja a Otec sme jedno.“

Jeremiáš 14; Ev. Jána 10,31-42
2026-02-17
Jeremiáš 14, 1 Slovo, ktoré povedal Hospodin Jeremiášovi o suchu:2 „Smúti Júda, tí, čo sú v jeho bránach, sú unavení a sedia v smútku na zemi. Ozýva sa bolestný výkrik Jeruzalema.3 Ich vznešení ľudia poslali sluhov po vodu, tí šli k cisternám, vodu nenašli a vrátili sa s prázdnymi nádobami. Sú zahanbení a potupení, zahaľujú si hlavy,4 pretože pôda je dopraskaná, lebo nebolo dažďa v krajine; roľníci sú zahanbení, zahaľujú si hlavy.5 Aj jelenica na poli rodí, no opúšťa mláďa, lebo niet zelene.6 Divé osly stoja na holiach, lapajú vzduch ako šakaly. Oči im hasnú, lebo niet zelenej potravy.7 Ak naše viny hovoria proti nám, konaj, Hospodin, kvôli svojmu menu. Veď mnoho je našich odvrátení, ktorými sme sa prehrešili proti tebe.8 Nádej Izraela, jeho záchranca v čase úzkosti, prečo si v krajine ako cudzinec, ako pútnik, čo sa uchýli na noc?9 Prečo si ako zastrašený človek, ako silák, ktorý nevládze zachrániť? Hospodin, ty si medzi nami, voláme sa podľa tvojho mena, neopúšťaj nás!“10 Takto hovorí Hospodin o tomto ľude: „Radi sa potulujú, nohy si nešetria. Hospodin nemá v nich záľubu, teraz si spomenul na ich vinu a trestá ich hriechy.“ 11 Hospodin mi povedal: „Neprihováraj sa za dobro tohto ľudu! 12 Keď sa budú postiť, nevypočujem ich prosbu, keď prinesú spaľovanú alebo pokrmovú obetu, neobľúbim si ich. Znivočím ich mečom, hladom a morom.“13 Povedal som: „Ach, Pane, Hospodin, proroci im hovoria: ‚Neuvidíte meč, nepostihne vás hladomor, lebo vám dám pravý pokoj na tomto mieste.‘“ 14 Hospodin mi odpovedal: „Proroci v mojom mene prorokujú lož. Neposlal som ich, nič som im neprikázal ani som k nim nehovoril. Prorokujú vám falošné videnie, ničomné veštenie a výmysly svojho srdca.“ 15 Preto Hospodin hovorí o prorokoch, ktorí prorokujú v jeho mene: „Hoci som ich neposlal, hovoria: ‚Meč a hlad nebudú v tejto krajine.‘ Títo proroci zahynú mečom a hladom. 16 Ľudí, ktorým oni prorokujú, postihne hlad a meč, budú pohodení na uliciach Jeruzalema a nebude nikoho, kto by ich pochoval, ani ich ženy, synov a dcéry. Ich zlobu vylejem na nich.“ 17 Povieš im túto reč: „Moje oči ronia slzy a slzia v noci i vo dne, pretože pannu, dcéru môjho ľudu, postihla veľká skaza, veľmi bolestná rana.18 Ak vyjdem na pole, hľa, prebodnutí mečom; ak vojdem do mesta, hľa, muky od hladu! Veď prorok i kňaz chodia bezradne po krajine. 19 Azda si celkom zavrhol Júdu alebo sa tvojej duši zošklivil Sion? Prečo si nás zbil a niet pre nás uzdravenia? Čakáme na pokoj, dobra však niet, na čas uzdravenia, ale tu je hrôza.20 Poznáme, Hospodin, svoju vinu, zlobu našich otcov, veď sme hrešili proti tebe.21 Nezavrhni nás pre svoje meno, neznevažuj trón svojej slávy! Pamätaj na svoju zmluvu s nami a nezruš ju!22 Či sú medzi ničotnými modlami národov také, ktoré dávajú dážď? Alebo dajú nebesia pŕšky? Či nie si to ty, Hospodin, Bože náš? V teba dúfame, lebo ty si utvoril toto všetko.“
Ev. Jána 10, 31 Židia znova zdvihli kamene, aby ho kameňovali. 32 Ježiš im povedal: „Ukázal som vám veľa dobrých skutkov od Otca, pre ktorý z nich ma kameňujete?“ 33 Židia mu odpovedali: „Nekameňujeme ťa za dobrý skutok, ale za rúhanie a preto, že sa robíš Bohom, hoci si len človek.“ 34 Ježiš im odpovedal: „Či vo vašom Zákone nie je napísané: Ja som povedal: Bohovia ste? 35 Ak nazval bohmi tých, ku ktorým zaznelo Božie slovo — a Písmo nemožno zrušiť! —, 36 ako teda, že tomu, ktorého Otec posvätil a poslal na svet, hovoríte: ‚Rúhaš sa!‘ len preto, že som povedal: ‚Som Boží Syn?‘ 37 Ak nekonám skutky svojho Otca, neverte mi. 38 Ale ak ich konám, aj keď neveríte mne, verte tým skutkom, aby ste spoznali a vedeli, že Otec je vo mne a ja v Otcovi.“ 39 Tu ho znova chceli chytiť, ale on sa im vymkol z rúk.40 Opäť odišiel za Jordán, na miesto, kde Ján pôvodne krstil, a zostal tam. 41 Mnohí prišli za ním a hovorili: „Ján síce neurobil nijaké znamenie, ale všetko, čo o ňom Ján povedal, je pravda.“ 42 A mnohí tam v neho uverili.

Jeremiáš 15; Ev. Jána 11,1-16
2026-02-18
Jeremiáš 15, 1 Hospodin mi povedal: „Aj keby stál predo mnou Mojžiš a Samuel, tomuto ľudu nebudem naklonený. Pošli ich preč odo mňa, nech odídu. 2 Ak sa ťa spýtajú: ‚Kam pôjdeme?‘ Odpovieš im: Takto hovorí Hospodin: ‚Kto si zaslúži smrť, na smrť, kto si zaslúži meč, pod meč, kto si zaslúži hladomor, na smrť hladom, kto si zaslúži zajatie, do zajatia.‘3 Štyri veci privediem proti vám,“ znie výrok Hospodina, „meč, aby zabíjal, psy, aby trhali, nebeské vtáky a zver zeme, aby žrali a ničili. 4 Urobím ich postrachom pre všetky kráľovstvá zeme za to, čo judský kráľ Menašše, syn Chizkiju, popáchal v Jeruzaleme.5 Kto sa zmiluje nad tebou, Jeruzalem? Kto ťa bude ľutovať? Kto sa k tebe vráti opýtať sa: ‚Ako sa máš?‘6 Ty si ma odvrhol,“ znie výrok Hospodina, „obrátil si sa mi chrbtom. Preto vystriem ruku proti tebe, zničím ťa, lebo ma zunovalo zľutúvať sa.7 Budem ich previevať vejačkou v bránach krajiny. Pozbavím ich detí, znivočím svoj ľud, nevrátili sa zo svojich ciest.8 Ich vdov bude viac ako piesku pri mori, proti matkám mladíkov privediem ničiteľa napoludnie, náhle na nich uvalím hrôzu a zdesenie.9 Uvädne sedemnásobná rodička, vydýchne dušu, ešte počas dňa zájde jej slnko, zahanbená bude a potupená. Čo z nich zvýši, to vydám meču pred ich nepriateľmi,“ znie výrok Hospodina. 10 Beda mi, matka moja, že si ma porodila, muža škriepok a muža hádok pre celú krajinu. Nepožičiaval som ani pôžičku neprijímal, všetci ma však preklínajú.11 Naozaj, Hospodin, či som ti dobre neslúžil? Či som ťa úpenlivo neprosil v čase nešťastia a úzkosti i za nepriateľa?12 Či možno zlámať železo, železo zo severu, a bronz?13 Tvoj majetok a tvoje poklady dám na lúpenie bez náhrady za všetky tvoje hriechy na celom tvojom území.14 Urobím ťa otrokom tvojich nepriateľov v krajine, ktorú nepoznáš, lebo môj hnev sa rozpálil a blčí proti vám.15 Ty to vieš, Hospodin, pamätaj na mňa a navštív ma, pomsti sa za mňa na mojich nepriateľoch, pre svoju zhovievavosť nedaj ma uchvátiť, vedz, že pre teba znášam potupu.16 Našli sa tvoje slová a zjedol som ich, tvoje slová sú mi rozkošou a radosťou srdca, veď sa nazývam tvojím menom, Hospodin, Bože zástupov.17 Nevysedávam v kruhu rozjarených, aby som plesal. Pred tvojou rukou sedím osamelý, lebo si ma naplnil svojím hnevom.18 Prečo má byť moja bolesť trvalá, moja rana nevyliečiteľná a nechce sa zahojiť? Či chceš byť pre mňa klamným potokom, ktorého voda je nespoľahlivá?19 Preto takto hovorí Hospodin: „Ak sa obrátiš ku mne, navrátim ťa k sebe, budeš stáť predo mnou, ak budeš oddeľovať vzácne od bezcenného, budeš akoby mojimi ústami. Oni nech sa obrátia k tebe, ale ty sa neobracaj k nim!20 Urobím ťa pre tento ľud pevnou bronzovou hradbou. Budú proti tebe bojovať, ale nepremôžu ťa, lebo ja som s tebou, aby som ťa zachránil a oslobodil,“ znie výrok Hospodina.21 „Vyslobodím ťa z ruky zločincov a vykúpim ťa z ruky ukrutníkov.“
Ev. Jána 11, 1 Bol chorý istý Lazár z Betánie, z dediny Márie a jej sestry Marty. 2 Bola to tá Mária, ktorá natrela Pána voňavou masťou a poutierala mu nohy svojimi vlasmi. Jej brat Lazár bol chorý. 3 Sestry teda poslali Ježišovi odkaz: „Pane, ten, ktorého máš rád, je chorý.“ 4 Keď to Ježiš počul, povedal: „Táto choroba nie je na smrť, ale na Božiu slávu, aby ňou bol oslávený Boží Syn.“ 5 Ježiš mal rád Martu, jej sestru i Lazára. 6 Keď teda počul, že Lazár je chorý, zostal na mieste, kde bol, ešte dva dni. 7 Potom povedal učeníkom: „Poďme znova do Judska!“ 8 Učeníci mu povedali: „Rabbi, teraz ťa chceli Židia kameňovať, a zasa ta ideš?“ 9 Ježiš odpovedal: „Či nemá deň dvanásť hodín? Kto chodí vo dne, nepotkýna sa, pretože vidí svetlo tohto sveta. 10 Ale ak niekto chodí v noci, potkýna sa, lebo v nej nieto svetla.“ 11 Toto povedal a ešte dodal: „Náš priateľ Lazár zaspal, no ja ho idem zobudiť.“ 12 Učeníci mu povedali: „Pane, ak zaspal, ozdravie.“ 13 Ježiš však hovoril o jeho smrti, a oni si mysleli, že hovorí o obyčajnom spánku. 14 Vtedy im Ježiš otvorene povedal: „Lazár zomrel. 15 Pre vás sa radujem, že som tam nebol, aby ste uverili. No poďme k nemu!“ 16 Tu povedal Tomáš, nazývaný Didymos, ostatným učeníkom: „Poďme teda aj my, aby sme zomreli s ním!“

Jeremiáš 16; Ev. Jána 11,17-27
2026-02-19
Jeremiáš 16, 1 Potom mi zaznelo slovo Hospodina takto: 2 „Nevezmi si manželku, nemaj synov ani dcéry na tomto mieste.“ 3 Takto hovorí Hospodin o synoch a dcérach narodených na tomto mieste, aj o matkách, ktoré ich zrodili, a o ich otcoch narodených v tejto krajine: 4 „Budú zomierať vo veľkých bolestiach, neoplačú ich ani nepochovajú, na tejto zemi budú ako hnoj, zahynú mečom a hladom, ich mŕtvoly budú pokrmom nebeských vtákov a divej zveri.“5 Hospodin totiž hovorí toto: „Nevkroč do domu smútku, nechoď ta nariekať ani im nevyslov sústrasť, pretože som tomuto ľudu odobral svoj pokoj,“ znie výrok Hospodina, „aj milosť a zľutovanie. 6 Veľkí i malí pomrú v tejto krajine, nepochovajú ich, neoplačú ich, nikto si pre nich neurobí smútočné zárezy na tele ani si na znak smútku nevyholí lysinu. 7 Nebudú lámať smútočný chlieb, nikto ich nepoteší nad mŕtvym, ani im nedajú piť kalich útechy nad ich otcom a matkou. 8 Nevkroč ani do domu hodovania, aby si s nimi sedel, jedol a pil.“9 Lebo toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: „Z tohto miesta pred vašimi očami odstránim vo vašich dňoch hlas plesania, hlas radosti, hlas ženícha a nevesty.“10 Keď oznámiš všetky tieto slová tomuto ľudu a oni sa ťa spýtajú: „Prečo nám Hospodin oznamuje všetko toto nešťastie? Aká je naša vina a náš hriech, ktorého sme sa dopustili proti Hospodinovi, nášmu Bohu?“ 11 Odpovieš im: „Pretože mňa opustili vaši otcovia,“ znie výrok Hospodina, „a chodili za cudzími bohmi, slúžili im a klaňali sa im. Mňa však opustili a môj zákon nezachovávali. 12 No vy ste konali ešte horšie ako vaši otcovia, lebo každý z vás kráča podľa svojho zatvrdeného a zlého srdca bez toho, aby ma počúval. 13 Preto vás vyženiem z tejto krajiny do krajiny, ktorú ste nepoznali ani vy, ani vaši otcovia, a budete tam slúžiť cudzím bohom vo dne i v noci, pretože vám neudelím milosť. 14 Preto prídu dni,“ znie výrok Hospodina, „keď už nebudete hovoriť: ‚Akože žije Hospodin, ktorý vyviedol synov Izraela z Egypta,‘ 15 ale len: ‚Akože žije Hospodin, ktorý vyviedol synov Izraela zo severnej krajiny a zo všetkých krajín, do ktorých som ich rozohnal, a ja ich privediem späť do krajiny, ktorú som dal ich otcom.‘16 Hľa, pošlem po mnohých rybárov,“ znie výrok Hospodina, „ktorí ich vychytajú. Potom pošlem po mnohých lovcov a tí ich pochytajú na všetkých vrchoch, na všetkých kopcoch a vo všetkých skalných trhlinách. 17 Veď mám oči na všetkých ich cestách, predo mnou sa neskryjú, ani ich vina nie je skrytá pred mojimi očami. 18 Najprv dvojnásobne odplatím ich vinu a ich hriech, pretože znesvätili moju krajinu mŕtvolami svojich ohavností a svojimi ohavnosťami naplnili moje dedičstvo.“19 Hospodin, moja sila a moja pevnosť, moje útočisko v deň úzkosti! K tebe prídu národy od končín zeme a povedia: „Len klamstvo dedili naši otcovia, iba ničoty, ktoré nič neosožia.“20 „Či si môže človek robiť bohov? Veď to nie sú bohovia!21 Preto ja ich poučím, tentoraz im dám spoznať svoju moc a silu a spoznajú, že moje meno je Hospodin.“
Ev. Jána 11, 17 Keď ta Ježiš prišiel, dozvedel sa, že Lazár je už štvrtý deň v hrobe. 18 Betánia bola blízko Jeruzalema, vzdialená asi na pätnásť stadií. 19 Mnohí Židia prišli k Marte a Márii potešiť ich v žiali nad bratom. 20 Keď Marta počula, že prichádza Ježiš, vyšla mu naproti. Mária však ostala doma. 21 Marta povedala Ježišovi: „Pane, keby si bol býval tu, nebol by mi brat zomrel. 22 Ale aj teraz viem, že o čokoľvek by si prosil Boha, Boh ti to dá.“ 23 Ježiš jej povedal: „Tvoj brat vstane z mŕtvych!“ 24 Marta mu povedala: „Viem, že vstane pri vzkriesení v posledný deň.“ 25 Ježiš jej povedal: „Ja som vzkriesenie a život. Kto verí vo mňa, aj keď zomrie, bude žiť. 26 Nik neumrie naveky, kto žije a verí vo mňa. Veríš tomu?“ 27 Povedala mu: „Áno, Pane, ja som uverila, že ty si Kristus, Boží Syn, ktorý mal prísť na svet.“

Jeremiáš 17; Ev. Jána 11,28-32
2026-02-20
Jeremiáš 17, 1 Hriech Judska je napísaný železným rydlom a diamantovým hrotom, je vyrytý do tabule ich srdca a na rohy ich oltárov,2 lebo ich synovia zachovávajú svoje modlárske oltáre a svoje ašery pri zelených stromoch na vysokých pahorkoch.3 „Vrch môj, na šírom poli, tvoj majetok, všetky tvoje poklady vydám za korisť ako odplatu za hriech páchaný na celom tvojom území.4 Budeš sa musieť vzdať svojho dedičstva, ktoré som ti dal. Urobím ťa otrokom tvojho nepriateľa v krajine, ktorú nepoznáš. Rozdúchali ste totiž oheň môjho hnevu, ktorý bude večne horieť.“ 5 Toto hovorí Hospodin: „Prekliaty je muž, ktorý dôveruje človekovi a spolieha sa na telo, jeho srdce sa však odvracia od Hospodina.6 Bude ako borievka na stepi, neuzrie prichádzať dobro, bude prebývať na rozpálených miestach púšte, v krajine soľnej a neobývanej.7 Požehnaný je muž, ktorý dôveruje Hospodinovi a ktorého nádejou je Hospodin.8 Bude ako strom zasadený pri vode, svoje korene zapustí pri potoku, nebude sa báť, že príde horúčava, jeho lístie zostane zelené. V suchom roku bude bez obáv a neprestane rodiť ovocie.9 Nadovšetko klamlivé je srdce, je nenapraviteľné, kto sa v ňom vyzná?10 Ja, Hospodin, skúmam srdce a skúšam obličky, aby som každého odmenil podľa jeho ciest, podľa ovocia jeho skutkov.11 Podobný jarabici, ktorá sedí na vajciach, ale mladé nevyvedie, je ten, kto nespravodlivo zhŕňa bohatstvo; v polovici svojich dní ho musí opustiť a nakoniec sa zblázni.“12 Trón slávy, vyvýšený od počiatku, je miesto našej svätyne.13 Hospodin, ty si nádej Izraela. Všetci, čo ťa opúšťajú, budú zahanbení. Tí, čo sa vzďaľujú od teba, budú zapísaní do zeme, lebo opustili prameň živej vody — Hospodina. 14 Uzdrav ma, Hospodin, a budem uzdravený, zachráň ma a budem zachránený, lebo ty si moja chvála.15 Pozri, títo mi hovoria: „Kde je slovo Hospodina? Nech sa splní!“16 Nenaliehal som na teba so zlým úmyslom a po nešťastnom dni som netúžil. Ty vieš, čo vychádza z mojich úst, je to zjavné pred tebou.17 Nebuď pre mňa postrachom, ty si mojím útočiskom v deň nešťastia.18 Nech sa hanbia tí, čo ma prenasledujú, len nech sa ja nehanbím. Nech sa trasú oni, len nech sa ja netrasiem. Priveď na nich deň nešťastia, znič ich dvojnásobným úderom. 19 Toto mi povedal Hospodin: „Choď a postav sa do brány synov ľudu, ktorou vchádzajú a vychádzajú judskí králi, a do všetkých brán Jeruzalema, 20 a povedz im: ‚Počujte slovo Hospodina, judskí králi a všetci obyvatelia Jeruzalema, ktorí vchádzate touto bránou. 21 Toto hovorí Hospodin: Dávajte na seba pozor: V sobotný deň nenoste náklad a neprinášajte ho do brán Jeruzalema. 22 V sobotný deň nevynášajte bremeno ani zo svojich domov a nekonajte nijakú prácu, ale zasväťte sobotný deň, ako som prikázal vašim otcom.‘“ 23 Oni však ani nepočúvali, ani nezbystrili sluch, ale tvrdohlavo sa vzopreli, ani neposlúchli a ani neprijali výstrahu. 24 „Ak ma budete počúvať,“ znie výrok Hospodina, „a v sobotný deň nebudete vynášať bremená cez brány tohto mesta, sobotný deň aj zasvätíte a nebudete v ňom konať nijakú prácu, 25 potom budú prechádzať bránami tohto mesta kniežatá a králi, ktorí budú sedieť na Dávidovom tróne, povezú sa na vozoch a koňoch, králi i kniežatá, muži Judska, obyvatelia Jeruzalema, a toto mesto bude vždy obývané. 26 Z judských miest, z okolia Jeruzalema, z Benjamínovej krajiny, z Nížiny, z Pohoria, ako aj z Negevu budú prichádzať ľudia a budú prinášať spaľovanú obetu, obetu s hostinou, pokrmovú obetu, kadidlo a ďakovnú obetu tiež prinesú do Hospodinovho domu. 27 Ak neposlúchnete môj príkaz o zasvätení sobotného dňa, ale budete nosiť bremená a s nimi vchádzať do brán Jeruzalema, potom zošlem na jeho brány oheň, ktorý nezhasne, a spáli jeruzalemské paláce.“
Ev. Jána 11, 28 A len čo to povedala, zavolala sestru Máriu a potajomky jej povedala: „Učiteľ je tu a volá ťa.“ 29 Ako to Mária počula, rýchlo vstala a šla k nemu. 30 Ježiš totiž ešte nevošiel do dediny, ale bol stále na mieste, kde mu vyšla Marta naproti. 31 Keď Židia, ktorí boli s ňou v dome a potešovali ju, videli, že Mária rýchlo vstala a vyšla von, pobrali sa za ňou, lebo si mysleli, že odchádza k hrobu plakať. 32 Keď Mária prišla na miesto, kde bol Ježiš, a zbadala ho, padla mu k nohám a povedala: „Pane, keby si bol býval tu, nebol by mi brat zomrel.“

Jeremiáš 18; Ev. Jána 11,33-44
2026-02-21
Jeremiáš 18, 1 Slovo, ktoré zaznelo Jeremiášovi od Hospodina: 2 „Vstaň, choď do hrnčiarovho domu a tam ti oznámim svoje slová.“ 3 Zostúpil som teda do hrnčiarovho domu; práve pracoval na hrnčiarskom kruhu. 4 Nádoba, ktorú vyrábal z hliny, sa v hrnčiarových rukách pokazila. Znova z nej urobil inú nádobu, ako uznal za správne.5 Hospodin ku mne prehovoril takto: 6 „Či ja nemôžem s vami urobiť ako tento hrnčiar?“ znie výrok Hospodina. „Ako je hlina v ruke hrnčiara, tak ste vy, dom Izraela, v mojej ruke. 7 Raz pohrozím niektorému národu alebo niektorému kráľovstvu, že ho vykorením a zničím. 8 Ak sa však ten národ odvráti od zla, ktoré som mu vyčítal, potom upustím od nešťastia, ktoré som mu zamýšľal urobiť. 9 Inokedy zas oznámim niektorému národu alebo kráľovstvu, že ho znova vybudujem a vysadím. 10 Ak však bude robiť, čo je predo mnou zlé a nebude ma poslúchať, vtedy oľutujem to dobro, čo som mu zamýšľal urobiť.11 Teraz povedz mužom Judska a obyvateľom Jeruzalema: Toto hovorí Hospodin: ‚Chystám pre vás nešťastie a pripravujem proti vám plán. Každý nech sa vráti zo svojej zlej cesty a nech napraví svoje cesty a skutky!‘“ 12 Odpovedali: „Darmo! My máme pred sebou svoje vlastné plány a každý z nás chce konať podľa svojho zlého zatvrdeného srdca.“ 13 Toto hovorí Hospodin: „Spýtajte sa národov, či niekto počul čosi podobné. Hroznú vec urobila izraelská panna.14 Môže sa zo skaly Sirjónu stratiť libanonský sneh? Vyschnú azda tieto cudzie, studené a zurčiace vody?15 Môj ľud však na mňa zabudol, spaľoval kadidlo ničomným bôžikom, ktorí mu na jeho cestách, na dávnych chodníkoch spôsobili, aby sa potkol a chodil bočnými chodníkmi, po neupravenej ceste,16 aby zmenil svoju krajinu na púšť, na večný posmech. Ktokoľvek ňou prejde, zhrozí sa a pokrúti hlavou.17 Rozoženiem ich pred nepriateľmi ako východný vietor, ukážem im chrbát, nie tvár, v deň ich pohromy.“ 18 Povedali: „Poďte a vymyslime nejaké plány proti Jeremiášovi. Veď u kňaza nezanikla múdrosť ani rada u mudrca, ani reč u proroka. Poďte, porazíme ho jazykom.“19 Pozri na mňa, Hospodin, a počuj hlas mojich protivníkov!20 Môže byť dobro odmenené zlom? Veď pre mňa vykopali jamu! Spomeň si, že som stál pred tebou, aby som hovoril pre ich dobro a odvrátil od nich tvoj hnev.21 Preto vydaj ich synov hladu a vydaj ich moci meča, nech sú ich ženy bezdetné a ovdovené, ich mužov nech zmárni smrť a ich mladíkov nech porazí meč v boji.22 Z ich domov nech sa ozýva kvílenie, keď náhle privedieš na nich zástup ničiteľov, lebo vykopali jamu, aby ma polapili, a osídla nastavili mojim nohám.23 Ty však, Hospodin, poznáš všetky ich vražedné plány proti mne. Neodpusti im ich vinu, ani ich hriech nezotri spred svojej tváre! Nech padajú pred tebou a v čase svojho hnevu konaj proti nim.
Ev. Jána 11, 33 Keď Ježiš videl, že plače a že plačú aj Židia, ktorí prišli s ňou, zachvel sa v duchu a vzrušený 34 sa pýtal: „Kde ste ho položili?“ Povedali mu: „Pane, poď sa pozrieť!“ 35 Ježiš zaplakal. 36 Tu povedali Židia: „Hľa, ako ho mal rád!“ 37 Niektorí z nich však hovorili: „Či nemohol ten, ktorý otvoril oči slepému, urobiť aj to, aby tento nezomrel?“ 38 Ježiš sa znova rozochvel a pristúpil k hrobu. Bola to jaskyňa uzavretá kameňom. 39 Ježiš povedal: „Odvaľte kameň!“ Marta, sestra zomrelého, mu povedala: „Pane, už páchne, veď je už štvrtý deň mŕtvy!“ 40 Ježiš jej odpovedal: „Nepovedal som ti, že ak uveríš, uvidíš Božiu slávu?“ 41 Odvalili teda kameň. Ježiš pozdvihol oči hore a povedal: „Otče, ďakujem ti, že si ma vypočul. 42 Ja som vedel, že ma vždy vypočuješ, ale pre zástup, ktorý tu stojí, som to povedal, aby uverili, že si ma ty poslal.“ 43 Keď to povedal, zvolal mocným hlasom: „Lazár, poď von!“ 44 A mŕtvy vyšiel. Nohy a ruky mal ovinuté plátnom a jeho tvár bola obviazaná šatkou. Ježiš im povedal: „Rozviažte ho a nechajte ho odísť!“

Jeremiáš 19,1-13; Ev. Jána 11,45-57
2026-02-22
Jeremiáš 19, 1 Toto hovorí Hospodin: „Choď, kúp hlinený krčah u hrnčiara, vezmi so sebou niektorých starších z ľudu a starších z kňazov. 2 Potom sa pober do údolia Ben-Hinnóm, ktoré je pri vchode Hrnčiarskej brány, a tam vyhlásiš slová, ktoré ti budem hovoriť. 3 Povieš: ‚Počujte Hospodinovo slovo, judskí králi a obyvatelia Jeruzalema! Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: »Na toto miesto privediem také nešťastie, že každému, kto o ňom počuje, zacvendží v ušiach. 4 Veď ma opustili, toto miesto mi odcudzili, pálili tam kadidlo cudzím bohom, ktorých nepoznali ani ich otcovia, ani judskí králi, a toto miesto naplnili nevinnou krvou. 5 Baalovi budovali výšiny, aby svoje deti pálili v ohni ako spaľovanú obetu Baalovi, čo som im neprikázal, nenariadil, ba ani mi to neprišlo na myseľ. 6 Preto prídu dni,« znie výrok Hospodina, »keď sa toto miesto už nebude volať Tófet a údolie Ben-Hinnóm, ale Údolie vraždenia. 7 Na tomto mieste urobím bezradným Júdu a Jeruzalem, pobijem ich mečom pred ich nepriateľmi, rukou tých, ktorí im siahajú na život. Ich mŕtvoly vydám za pokrm nebeským vtákom a zveri zeme. 8 Na hrôzu a na posmech obrátim toto mesto; každý, kto pôjde popri ňom, zhrozí sa a zhíkne nad všetkými jeho ranami. 9 Budem ich kŕmiť mäsom z ich synov a mäsom z ich dcér. Každý bude jesť mäso svojho blížneho pri obliehaní a v núdzi, keď ich budú zvierať ich nepriatelia a budú im siahať na život.«‘10 Potom rozbi krčah pred očami mužov, ktorí pôjdu s tebou. 11 Povedz im: ‚Toto hovorí Hospodin zástupov: »Takto rozbijem tento ľud a toto mesto, ako sa rozbila hlinená nádoba, ktorú nemožno opraviť. V Tófete sa bude pochovávať, lebo inde nebude miesto na pochovávanie. 12 Tak zaobchodím s týmto miestom,« znie výrok Hospodina, »a s jeho obyvateľmi. Toto mesto urobím podobným Tófetu. 13 Domy Jeruzalema a domy judských kráľov budú poškvrnené ako miesto Tófet; totiž všetky domy, na ktorých strechách pálili kadidlo celému nebeskému zástupu a cudzím bohom prinášali nápojové obety.«‘“
Ev. Jána 11, 45 Vtedy mnohí zo Židov, ktorí prišli k Márii a videli, čo urobil, uverili v neho. 46 Niektorí z nich však odišli k farizejom a porozprávali im, čo Ježiš urobil. 47 Nato zvolali veľkňazi a farizeji veľradu a povedali: „Čo robiť? Veď tento človek robí mnoho znamení! 48 Ak ho necháme tak, všetci v neho uveria, prídu Rimania a zničia nám toto miesto i národ.“ 49 Ale jeden z nich, Kajfáš, ktorý bol v tom roku veľkňazom, im povedal: „Vy nič neviete 50 a ani nechápete, že je pre vás lepšie, aby zomrel jeden človek za ľud a aby nezahynul celý národ.“ 51 To však nepovedal sám od seba, ale ako veľkňaz v tom roku prorokoval, že Ježiš má zomrieť za národ. 52 A nielen za národ, ale aj preto, aby zhromaždil dovedna rozptýlené Božie deti. 53 A od toho dňa boli rozhodnutí, že ho zabijú.54 Preto sa Ježiš už nepohyboval verejne medzi Židmi, ale odišiel odtiaľ do kraja blízko púšte, do mesta nazývaného Efrajim, a tam sa zdržiaval aj s učeníkmi.55 Blízko bola židovská Veľká noc a mnohí z toho kraja pred Veľkou nocou vystupovali do Jeruzalema očistiť sa. 56 Hľadali teda Ježiša, a keď postávali v chráme, medzi sebou si hovorili: „Čo myslíte? Príde vôbec na sviatky?“ 57 No veľkňazi a farizeji vydali nariadenie, že ak sa niekto dozvie, kde je, má to oznámiť, aby ho mohli chytiť.

Jeremiáš 19,14-20,18; Ev. Jána 12,1-8
2026-02-23
Jeremiáš 19,

14 Keď sa Jeremiáš vrátil z Tófetu, kam ho poslal Hospodin prorokovať, postavil sa na nádvorie Hospodinovho domu a povedal všetkému ľudu: 15 „Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: ‚Na toto mesto a na všetky okolité mestá privediem každú pohromu, ktorou som im hrozil, lebo si zatvrdili šiju a nepočúvali moje slová.‘“ 1 Kňaz Pašchúr, syn Imméra, dozorca a predstavený v Hospodinovom dome, počul Jeremiáša prorokovať tieto slová. 2 Pašchúr dal proroka Jeremiáša zbiť a zovrieť do klady, ktorá bola vedľa hornej Benjamínskej brány pri Hospodinovom dome. 3 Nasledujúce ráno Pašchúr Jeremiáša z klady prepustil. Jeremiáš mu povedal: „Hospodin ťa nebude volať Pašchúr, ale Hrôza naokolo. 4 Toto ti hovorí Hospodin: ‚Urobím z teba hrôzu pre teba a pre všetkých, ktorí ťa milujú; padnú mečom svojich nepriateľov a tvoje oči sa budú na to dívať. A celé Judsko vydám do ruky babylonského kráľa; odvlečie ich do Babylonu a pobije ich mečom. 5 Všetok majetok tohto mesta, všetko jeho imanie, všetky jeho drahocennosti, všetky poklady judských kráľov vydám do rúk ich nepriateľov, vyplienia ich, vezmú a odnesú do Babylonu. 6 Ty, Pašchúr, a všetci obyvatelia tvojho domu, pôjdete do babylonského zajatia. Pôjdeš do Babylonu a tam zomrieš, tam pochovajú teba i všetkých, ktorí ťa milujú a ktorým si falošne prorokoval.‘“ 7 Zvábil si ma, Hospodin, a dal som sa zvábiť, mocne si ma pritiahol k sebe a premohol si ma. Celý deň som na posmech, každý sa mi posmieva.8 Kedykoľvek hovorím, musím kričať: „Násilie a lúpež!“ musím volať. Veď Hospodinovo slovo mi celý deň prináša potupu a výsmech.9 Povedal som: „Nebudem ho pripomínať a nepoviem už ani slovo v jeho mene.“ V srdci ma však slovo pálilo ako blčiaci oheň, zadržiavaný v mojich kostiach. Snažil som sa ho v sebe zadržať, ale nevládal som.10 Počúvam zlomyseľné šepkanie mnohých: „Hrôza je naokolo! Udajte ho! Udáme ho!“ Všetci moji priaznivci striehnu na moje potknutie: „Azda sa dá zviesť, premôžeme ho a vypomstíme sa na ňom.“11 Hospodin je so mnou ako mocný hrdina, preto sa moji prenasledovatelia potknú a nič nezmôžu. Utŕžia hanbu, že nič nedosiahli, na ich večnú potupu sa nezabudne.12 Hospodin zástupov, ktorý skúmaš spravodlivého, ktorý vidíš do obličiek i srdca, chcem vidieť, ako sa na nich vypomstíš, veď tebe som zveril svoj spor.13 Spievajte Hospodinovi, oslavujte Hospodina, lebo vytrhol život úbožiaka z ruky zločincov.14 Prekliaty deň, v ktorom som sa narodil! Deň, keď ma porodila moja matka, nech nie je požehnaný!15 Prekliaty muž, ktorý oznámil môjmu otcovi: „Narodilo sa ti dieťa, chlapec!“ a naplnil ho radosťou.16 Nech je ten muž ako mestá, ktoré Hospodin bez milosti rozvrátil. Ráno nech počuje krik a napoludnie poplašné znamenie,17 lebo ma neusmrtil v matkinom lone, aby sa mi matka stala hrobom a jej lono aby zostalo so mnou navždy tehotné.18 Prečo som vyšiel z matkinho lona? Aby som videl trápenie a žiaľ? Aby sa v hanbe míňali moje dni?

Ev. Jána 12, 1 Šesť dní pred Veľkou nocou prišiel Ježiš do Betánie, kde býval Lazár, ktorého vzkriesil z mŕtvych. 2 Pripravili mu tam hostinu. Marta obsluhovala a Lazár bol medzi tými, ktorí s ním stolovali. 3 Mária vzala libru vzácnej voňavej masti z pravého nardu, natrela Ježišovi nohy a poutierala mu ich svojimi vlasmi. A dom sa naplnil vôňou myrhy. 4 Tu jeden z jeho učeníkov, Judáš Iškariotský, ktorý ho mal zradiť, povedal: 5 „Prečo nepredali túto masť za tristo denárov a nedali ich chudobným?“ 6 Ale to nepovedal preto, že mu šlo o chudobných, ale preto, že bol zlodej, a pretože mal pokladničku a brával z toho, čo do nej vkladali. 7 Ježiš však povedal: „Nechaj ju, urobila to na deň môjho pohrebu! 8 Veď chudobných máte vždy so sebou, ale mňa nemáte vždy.“

Jeremiáš 21; Ev. Jána 12,9-11
2026-02-24
Jeremiáš 21, 1 Slovo, ktoré zaznelo Jeremiášovi od Hospodina, keď kráľ Cidkija poslal k nemu Malkijovho syna Pašchúra a kňaza Cefanju, Maasejovho syna, so žiadosťou: 2 „Dopytuj sa Hospodina o nás, či babylonský kráľ Nebukadnesar zaútočí proti nám, a či Hospodin naloží s nami podľa svojich zázračných skutkov, aby od nás odtiahol.“ 3 Jeremiáš im však povedal: „Toto povedzte Cidkijovi: 4 Toto hovorí Hospodin, Boh Izraela: ‚Určite obrátim vo vašich rukách vojnové zbrane, ktorými vy bojujete proti babylonskému kráľovi a proti Chaldejcom, ktorí vás obliehajú vonku za múrmi, a zhromaždím ich uprostred tohto mesta. 5 Ja sám budem bojovať proti vám vystretou rukou, mocným ramenom, hnevom, zlosťou a veľkou prchkosťou. 6 Raním obyvateľov tohto mesta, ľudí i dobytok ťažkým morom, takže pomrú. 7 Potom,‘ znie výrok Hospodina, ‚vydám judského kráľa Cidkiju, jeho sluhov i ľud, aj tých, ktorých nepostihol v tomto meste mor, meč alebo hlad, do ruky babylonského kráľa Nebukadnesara, do ruky ich nepriateľov a do ruky tých, ktorí striehnu na ich život. On ich pobije ostrím meča bez ľútosti, bez súcitu a bez milosrdenstva.‘“8 Tomuto ľudu povedz: „Toto hovorí Hospodin: ‚Predkladám vám cestu života a cestu smrti. 9 Kto zostane v tomto meste, zomrie mečom, od hladu alebo na mor. Kto z neho vyjde a vzdá sa Chaldejcom, ktorí vás obliehajú, zostane nažive; život mu bude korisťou. 10 Obrátil som svoju tvár proti tomuto mestu; nie však s dobrým, ale so zlým úmyslom,‘ znie výrok Hospodina. ‚Dostane sa do ruky babylonského kráľa a ten ho vypáli.‘“11 Domu judského kráľa povedz: „Počujte slovo Hospodina, 12 Dávidov dom! Toto hovorí Hospodin: ‚Od rána súďte spravodlivo, vyslobodzujte poškodeného z ruky utláčateľa, aby pre zlobu vašich zlých skutkov nevzbĺkol môj hnev ako oheň, nerozhorel sa tak, že ho nikto neuhasí.‘“13 „Pozri, som proti tebe, obyvateľka údolia, skala na rovine,“ znie výrok Hospodina. „Vy hovoríte: ‚Kto na nás zaútočí, kto vnikne do našich príbytkov?‘14 Potrestám vás podľa ovocia vašich skutkov,“ znie výrok Hospodina. „Zapálim oheň v jej lese a ten strávi celé jej okolie.,,

Ev. Jána 12, 9 Medzitým sa veľký zástup Židov dozvedel, že Ježiš je tam, a prišli nielen kvôli nemu, ale aj preto, aby videli Lazára, ktorého vzkriesil z mŕtvych. 10 Veľkňazi sa teda dohodli zabiť aj Lazára, 11 pretože pre neho mnohí Židia odchádzali a uverili v Ježiša.

Jeremiáš 22; Ev. Jána 12,12-19
2026-02-25
Jeremiáš 22, 1 Toto hovorí Hospodin: „Zostúp do domu judského kráľa a tam povedz toto slovo. 2 Povieš: ‚Počuj slovo Hospodina, judský kráľ, ktorý sedíš na Dávidovom tróne, ty, tvoji sluhovia a tvoj ľud, vy, ktorí vchádzate cez tieto brány.‘ 3 Toto hovorí Hospodin: ‚Uplatňujte právo a spravodlivosť, vysloboďte okrádaného z ruky násilníka, cudzinca, sirotu a vdovu nepoškodzujte a neutláčajte, nevinnú krv neprelievajte na tomto mieste. 4 Ak budete naozaj dodržiavať toto slovo, králi, ktorí sedia na Dávidovom tróne, budú vchádzať cez brány tohto domu, povezú sa na vozoch a koňoch, oni, ich sluhovia a ich ľud. 5 Ak však nebudete počúvať tieto slová, prisahám na seba,‘ znie výrok Hospodina, ‚tento dom bude rumoviskom.‘ 6 Veď toto hovorí Hospodin o dome judského kráľa: ‚Gileádom si mi, temenom Libanonu, obrátim ťa však na púšť, na neobývané mestá.7 Zasvätím ničiteľov proti tebe, mužov so zbraňou, vyrúbu tvoje vyberané cédre a pohádžu ich do ohňa.‘8 Mnohé národy prejdú popri tomto meste a jeden druhého sa bude pýtať: ‚Prečo Hospodin takto urobil s týmto veľkým mestom?‘ 9 Odpovedia im: ‚Pretože opustili zmluvu s Hospodinom, svojím Bohom, a klaňali sa cudzím bohom a slúžili im.‘“10 Nežiaľte za zomrelým, nenariekajte nad ním, radšej žiaľte za odchádzajúcim, lebo sa už nevráti a neuvidí svoj rodný kraj.11 Toto hovorí Hospodin o Joziášovom synovi Šallúmovi, judskom kráľovi, ktorý panoval namiesto svojho otca Joziáša a odišiel z tohto mesta: „Už sa sem viac nevráti, 12 ale na mieste, kam ho odviedli, zomrie a už neuvidí túto krajinu.“13 „Beda tomu, kto stavia dom nespravodlivo a svoje horné izby bez práva, kto svojho blížneho núti slúžiť zadarmo a nedá mu zaslúženú mzdu,14 kto hovorí: ‚Postavím si rozľahlý dom a priestranné horné izby!‘ Vyseká si okná, dom obloží cédrom a zafarbí na červeno.15 Stal si sa kráľom, aby si sa pýšil cédrom? Či tvoj otec nejedol a nepil? Uplatňoval však právo a spravodlivosť a mal sa dobre.16 Dopomáhal k právu biednemu a chudobnému a mal sa dobre. Neznamená to poznať mňa?“ znie výrok Hospodina.17 „Ty však nemáš oči a srdce pre iné ako pre vlastný zisk, pre prelievanie nevinnej krvi, pre útlak a vydieranie.“18 Preto toto hovorí Hospodin judskému kráľovi Jojakímovi, Joziášovmu synovi: „Nebudú za ním žialiť: ‚Ach, brat môj! Ach, sestra!‘ Nebudú za ním žialiť: ‚Ach, pane! Ach, veličenstvo!‘19 Pochovajú ho ako osla: vyvlečú ho a vyhodia von za brány Jeruzalema.“20 Vystúp na Libanon a krič, aj na Bášane vydaj svoj hlas a krič z Abarímu, veď sú porazení všetci tvoji milenci.21 Prihováral som sa ti, keď si bola v bezpečí, ale povedala si: „Nechcem počuť!“ To je tvoje správanie od mladosti — nepočúvala si môj hlas.22 Všetkých tvojich pastierov bude pásť vietor, tvoji milenci pôjdu do zajatia. Vtedy sa budeš hanbiť a budeš potupená pre svoje zlé skutky.23 Ty, ktorá bývaš na Libanone, ktorá hniezdiš na cédroch, ako len budeš stonať, keď prídu na teba pôrodné bolesti, kŕče ako na rodičku.24 „Ako žijem,“ znie výrok Hospodina, „keby Jojakímov syn Konja, judský kráľ, bol pečatným prsteňom na mojej pravici, strhol by som ho odtiaľ.25 Vydám ťa do ruky tých, čo striehnu na tvoj život, do ruky tých, ktorých sa bojíš, do ruky Nebukadnesara, babylonského kráľa, a do ruky Chaldejcov. 26 Odvrhnem teba i tvoju matku, ktorá ťa porodila, do cudzej krajiny, v ktorej ste sa nenarodili, a tam aj zomriete. 27 Do krajiny však, do ktorej sa túžia vrátiť vaše duše, sa nevrátia.“28 Je azda tento muž, Konja, bezcennou a odhodenou nádobou, náradím, ktoré nikto nechce? Prečo on a jeho potomstvo sú odvrhnutí, zahodení do krajiny, ktorú nepoznajú?29 Krajina, krajina, krajina, počuj Hospodinovo slovo!30 Toto hovorí Hospodin: „Zapíšte tohto muža ako bezdetného, ako človeka, ktorý nemal úspech vo svojich dňoch, lebo nikomu z jeho potomstva sa nepodarí sedieť na Dávidovom tróne a znova panovať v Judsku.“
Ev. Jána 12, 12 Na druhý deň sa veľký zástup, ktorý prišiel na sviatky, dopočul, že Ježiš prichádza do Jeruzalema. 13 Vzali palmové ratolesti, vyšli mu v ústrety a volali: „Hosanna, Požehnaný, ktorý prichádza v mene Pánovom, kráľ Izraela!“ 14 Ježiš si našiel osliatko, posadil sa naň, ako je napísané:15 Neboj sa, dcéra Siona, hľa, tvoj kráľ prichádza, sediac na osliatku!16 Jeho učeníci tomu spočiatku nerozumeli, ale keď bol Ježiš oslávený, rozpamätali sa, že to bolo napísané o ňom a že sa tak stalo. 17 Zástup, ktorý bol s ním vtedy, keď vyvolal Lazára z hrobu a keď ho vzkriesil z mŕtvych, vydával o tom svedectvo. 18 Preto mu vyšiel v ústrety veľký zástup, lebo počuli, že urobil toto znamenie. 19 Vtedy si farizeji hovorili medzi sebou: „Vidíte, že nič nezmôžete. Hľa, svet odišiel za ním!“

Jeremiáš 23,1-22; Ev. Jána 12,20-26
2026-02-26 08:00 - 17:00 (Europe/Bratislava)
Jeremiáš 23, 1 „Beda pastierom, ktorí nechávajú hynúť a rozháňajú stádo mojej pastviny,“ znie výrok Hospodina. 2 Preto hovorí Hospodin, Boh Izraela, proti pastierom, ktorí pasú môj ľud: „Vy ste rozohnali a rozptýlili moje stádo a nedohliadali ste naň. Ja vás navštívim pre vaše zlé skutky,“ znie výrok Hospodina. 3 „Ja pozbieram zvyšky svojho stáda zo všetkých krajín, kam som ich roztrúsil, a opäť ich privediem na ich pastvu, bude sa im dariť a rozmnožia sa. 4 Dám im pastierov, ktorí ich budú pásť, nebudú sa viac obávať alebo strachovať a nebude z nich chýbať,“ znie výrok Hospodina.5 „Hľa, prídu dni,“ znie výrok Hospodina, „že vzbudím Dávidovi spravodlivý výhonok. Bude panovať ako kráľ, bude si múdro počínať a v krajine bude konať podľa práva.6 Za jeho dní Júda dosiahne spásu, Izrael bude bývať v bezpečí. Toto je meno, ktorým sa budú volať: ‚Hospodin je naša spravodlivosť.‘7 Preto hľa, blíži sa čas,“ znie výrok Hospodina, „keď už nebudú hovoriť: ‚Akože žije Hospodin, ktorý vyviedol synov Izraela z Egypta,‘ 8 ale: ‚Akože žije Hospodin, ktorý vyviedol a priviedol potomstvo Izraelovho domu zo severnej krajiny a zo všetkých krajín, do ktorých ich rozohnal.‘ Vrátia sa do vlastnej krajiny.“9 O prorokoch: Srdce mi puká v hrudi, trasú sa mi všetky kosti, som ako opitý človek, ako muž premožený vínom pred Hospodinom a pred jeho svätými slovami.10 Veď zem je preplnená cudzoložníkmi, pre kliatbu smúti krajina, vysychajú stepné pastviny. Náhlia sa za zlým, ich silou je bezprávie.11 „Veď prorok i kňaz sa znesvätili, ba aj v mojom dome som našiel ich bezprávie,“ znie výrok Hospodina.12 „Preto ich cesta bude klzká, v tme sa potknú a padnú na nej. Zošlem na nich nešťastie v roku ich potrestania,“ znie výrok Hospodina.13 „U prorokov Samárie som síce videl neprístojnú vec: prorokovali v mene Baala a zavádzali môj ľud, Izrael.14 No u jeruzalemských prorokov som videl ohavnosť: dopúšťali sa cudzoložstva a podvodu, utvrdzovali zločincov, aby nezanechali hriech. Pre mňa sú všetci ako Sodoma a jeho obyvatelia ako Gomora.“15 Preto Hospodin zástupov hovorí o prorokoch toto: „Veru nakŕmim ich palinou a napojím ich otrávenou vodou, lebo od jeruzalemských prorokov prešla bezbožnosť na celú krajinu.“16 Toto hovorí Hospodin zástupov: „Nepočúvajte slová prorokov, ktorí vám prorokujú, oni vás totiž zavádzajú. Hovoria iba vidinu vlastného srdca, ale nie to, čo je z Hospodinových úst.17 Tým, ktorí opovrhujú Hospodinovým slovom, stále hovoria: ‚Budete mať pokoj!‘ Každému, kto kráča so zatvrdnutým srdcom, hovoria: ‚Nepríde na vás pohroma!‘18 Veď kto stál v Hospodinovej rade, aby videl a počul jeho slovo? Kto si všímal a počúval jeho slovo?19 Hľa, Hospodinova víchrica! Vzplanul hnev a víchor zúri nad hlavou bezbožníkov.20 Hospodinov hnev sa neodvráti, kým nevykoná a nesplní plány svojho srdca. V posledných dňoch to jasne pochopíte!21 Neposlal som týchto prorokov, oni sa však ponáhľajú; nehovoril som k nim, oni predsa prorokujú.22 Keby boli medzi mojimi radcami, oznámili by moje slová môjmu ľudu, odvrátili by ich od ich zlej cesty a od ich zlých skutkov.
Ev. Jána 12, 20 Niektorí z tých, čo prišli na sviatky vykonať poklonu Bohu, boli Gréci. 21 Pristúpili k Filipovi, ktorý bol z galilejskej Betsaidy, a prosili ho: „Pane, chceme vidieť Ježiša!“ 22 Filip šiel a povedal to Ondrejovi. Ondrej a Filip to šli povedať Ježišovi. 23 Ježiš im povedal: „Prišla hodina, aby bol oslávený Syn človeka. 24 Amen, amen, hovorím vám: Ak pšeničné zrno, ktoré padne do zeme, neodumrie, zostane samo. Ale ak odumrie, prinesie veľkú úrodu. 25 Kto miluje svoj život, stratí ho, a kto svoj život na tomto svete nenávidí, zachová si ho pre večný život. 26 Ak mi niekto slúži, nech ma nasleduje, a kde som ja, tam bude aj môj služobník. Ak mi niekto slúži, toho Otec poctí.

Jeremiáš 23,23-40; Ev. Jána 12,27-33
2026-02-27
Jeremiáš 23, 23 Som Bohom iba zblízka?“ znie výrok Hospodina, „a zďaleka už nie som Boh?24 Ak sa niekto akokoľvek skryje, či ho nevidím?“ znie výrok Hospodina. „Či ja nenapĺňam nebesá i zem?“ znie výrok Hospodina.25 „Počul som, čo hovoria proroci, ktorí prorokujú v mojom mene klamstvo. Hovoria: ‚Mal som sen! Mal som sen!‘ 26 Dokedy to bude takto? Je azda niečo v srdci prorokov, ktorí prorokujú klamstvo, čo sami vymysleli? 27 Nazdávajú sa, že svojimi snami, ktoré si medzi sebou rozprávajú, uvedú moje meno v mojom ľude do zabudnutia, ako ich otcovia zabudli na moje meno pre Baala? 28 Prorok, ktorý má sen, nech rozpráva iba sen, kto však má moje slovo, nech moje slovo podáva pravdivo. Čo má spoločné slama so zrnom?“ znie výrok Hospodina.29 „Či nie je moje slovo ako oheň,“ znie výrok Hospodina, „a ako kladivo, čo drví skalu?30 Preto ja som proti prorokom,“ znie výrok Hospodina, „ktorí si navzájom kradnú moje slová. 31 Som proti prorokom,“ znie výrok Hospodina, „ktorí svoju reč prednášajú ako môj výrok. 32 Som proti tým prorokom, ktorí snívajú lži,“ znie výrok Hospodina, „rozprávajú o nich a môj ľud svojím klamstvom a chvastúnstvom uvádzajú do omylu. Ja som ich predsa neposlal ani nepoveril a vôbec tomuto ľudu nebudú na osoh,“ znie výrok Hospodina.33 „Ak sa ťa spýta tento ľud, prorok alebo kňaz: ‚Čo je Hospodinovo bremeno?,‘ odpovieš im: ‚Vy ste bremeno, preto vás odhodím,‘“ znie výrok Hospodina. 34 „Keď prorok, kňaz alebo niekto z ľudu povie: ‚Bremeno Hospodina!,‘ potrestám toho človeka i jeho dom. 35 Takto navzájom medzi sebou hovorte: ‚Čo odpovedal Hospodin? Čo povedal Hospodin?‘ 36 Hospodinovo bremeno viac nespomínajte, lebo pre každého je bremenom jeho slovo. Prekrútili ste slová živého Boha, Hospodina zástupov, nášho Boha. 37 Toto povieš prorokovi: ‚Čo ti odpovedal Hospodin?‘ alebo: ‚Čo povedal Hospodin?‘ 38 Ak však budete hovoriť: ‚Bremeno Hospodina,‘ tak Hospodin odpovie: ‚Keďže ste použili toto slovo — »Bremeno Hospodina«, hoci som vám zakázal, aby ste hovorili: »Bremeno Hospodina«, 39 určite zodvihnem a odhodím od seba vás i mesto, ktoré som dal vám i vašim otcom. 40 Zahrniem vás večnou hanbou a večnou potupou, na ktorú sa nezabudne.‘“
Ev. Jána 12, 27 Teraz je moja duša vzrušená. Čo mám povedať: Otče, zachráň ma pred touto hodinou? Ale veď práve pre túto hodinu som prišiel. 28 Otče, osláv svoje meno!“ Tu zaznel z neba hlas: „Už som oslávil a ešte oslávim.“ 29 A zástup, ktorý tam stál a počul to, hovoril: „Zahrmelo.“ Iní vraveli: „Prehovoril k nemu anjel.“ 30 Ježiš povedal: „Nie kvôli mne zaznel tento hlas, ale kvôli vám. 31 Teraz je súd nad týmto svetom, teraz bude knieža tohto sveta vyhodené von. 32 A ja, keď budem vyzdvihnutý zo zeme, všetkých pritiahnem k sebe.“ 33 To povedal, aby naznačil, akou smrťou má zomrieť.

Jeremiáš 24; Ev. Jána 12,34-36
2026-02-28
Jeremiáš 24, 1 Hospodin mi dal videnie: Dva koše s figami stáli pred Hospodinovým chrámom — stalo sa to potom, keď babylonský kráľ Nebukadnesar v Jeruzaleme zajal Jechonju, judského kráľa, Jojakímovho syna, ako aj judské kniežatá, remeselníkov i zámočníkov a odviedol ich do Babylonu — 2 v jednom koši boli veľmi dobré figy, ako skoré figy, v druhom koši boli veľmi zlé figy, také zlé, že sa nedali jesť. 3 Hospodin sa ma spýtal: „Jeremiáš, čo vidíš?“ Povedal som: „Figy. Dobré figy sú veľmi dobré. Zlé sú však také zlé, že sa nedajú jesť.“ 4 Vtedy mi zaznelo slovo Hospodina: 5 Toto hovorí Hospodin, Boh Izraela: „Ako na tieto dobré figy, tak chcem láskavo zhliadnuť na judských zajatcov, ktorých som poslal z tohto miesta do krajiny Chaldejcov. 6 Dobrotivo upriem na nich svoj zrak a navrátim ich do tejto krajiny. Znova ich vybudujem, ale nezrúcam, zasadím ich, ale nevytrhám. 7 Dám im také srdce, aby ma poznali, veď ja som Hospodin; budú teda mojím ľudom a ja budem ich Bohom, lebo sa obrátia ku mne celým svojím srdcom.8 Ako sa nakladá so zlými figami, ktoré sú také zlé, že sa nedajú jesť,“ znie výrok Hospodina, „tak naložím s Cidkijom, judským kráľom, jeho kniežatami a zvyškom Jeruzalema, ktorý zostal v tejto krajine, a tými, ktorí zostali v Egypte. 9 Urobím ich postrachom a nešťastím pre všetky kráľovstvá zeme, hanbou a odstrašujúcim príkladom, terčom posmechu a kliatbou na každom mieste, kde ich zaženiem. 10 Zošlem na nich meč, hlad a mor, kým nebudú vyhubení z krajiny, ktorú som dal im a ich otcom.“
Ev. Jána 12, 34 Zástup mu odpovedal: „My sme počuli zo Zákona, že Mesiáš zostane naveky! Ako to, že ty hovoríš, že Syn človeka musí byť vyzdvihnutý? Kto je to ten Syn človeka?“ 35 Ježiš im povedal: „Ešte krátky čas je svetlo medzi vami. Kráčajte, kým máte svetlo, aby vás nezastihla tma, lebo kto potme kráča, nevie, kam ide. 36 Kým máte svetlo, verte v svetlo, aby ste sa stali synmi svetla!“ Keď to Ježiš povedal, odišiel a ukryl sa pred nimi.

Jeremiáš 25,1-14; Ev. Jána 12,37-43
2026-03-01
Jeremiáš 25, 1 Toto je slovo, ktoré zaznelo Jeremiášovi o celom judskom ľude vo štvrtom roku judského kráľa Jojakíma, Joziášovho syna — bol to prvý rok babylonského kráľa Nebukadnesara —, 2 a ktoré prorok Jeremiáš oznámil všetkému judskému ľudu a všetkým obyvateľom Jeruzalema: 3 „Od trinásteho roka judského kráľa Joziáša, Amónovho syna, až dodnes je to dvadsaťtri rokov, čo mi zaznievalo Hospodinovo slovo. Hovoril som vám ho bez prestania, ale nepočúvali ste ma. 4 Hospodin k vám stále posielal všetkých svojich služobníkov, prorokov, ale vy ste ich neposlúchali ani ste nezbystrili sluch, aby ste počuli: 5 ‚Odvráťte sa každý od svojej zlej cesty a od svojich zlých skutkov, potom budete bývať v krajine, ktorú dal Hospodin vám a vašim otcom na večné veky. 6 Nechoďte za cudzími bohmi, aby ste im slúžili a klaňali sa im, nedráždite ma výtvorom svojich rúk a ja vám nebudem robiť zle.‘ 7 Vy ste ma však neposlúchali,“ znie výrok Hospodina, „ale hnevali ste ma výtvorom svojich rúk na vaše nešťastie.“8 Toto hovorí Hospodin zástupov: „Pretože ste nepočúvali moje slová, 9 pošlem po všetky kmene severu,“ znie výrok Hospodina, „aj po babylonského kráľa Nebukadnesara, môjho sluhu, a privediem ich proti tejto krajine, proti jej obyvateľom a proti okolitým národom, uvalím na nich kliatbu a obrátim ich na hrôzu, posmech a trvalé pustošenie. 10 Odstránim spomedzi nich hlas plesania, hlas radosti, hlas ženícha, hlas nevesty, zvuk mlynského kameňa a svetlo lampy. 11 Celá táto krajina sa stane púšťou a hrôzou a tieto národy budú sedemdesiat rokov slúžiť babylonskému kráľovi. 12 Keď sa naplní tých sedemdesiat rokov, potrescem babylonského kráľa a ten ľud,“ znie výrok Hospodina, „pre ich hriech, ako aj krajinu Chaldejcov, a premením ju na večnú pustatinu. 13 Na tú krajinu zošlem na vyplnenie všetkých mojich slov, ktoré som vyslovil proti nej, všetko, čo je napísané v tejto knihe, ako prorok Jeremiáš prorokoval proti všetkým národom. 14 Zotročia ich mnohé národy a mocní králi a tak im odplatím podľa ich skutkov a podľa diela ich rúk“.
Ev. Jána 12, 37 Hoci pred nimi Ježiš urobil toľké znamenia, neuverili v neho, 38 aby sa naplnilo slovo, ktoré povedal prorok Izaiáš: Pane, kto uveril nášmu kázaniu a komu bolo zjavené Pánovo rameno? 39 Preto nemohli uveriť, lebo Izaiáš inde povedal:40 Oslepil im oči a zatvrdil im srdce, aby očami nevideli a srdcom nespoznali a neobrátili sa, a aby som ich neuzdravil. 41 Toto povedal Izaiáš, lebo videl jeho slávu a hovoril o ňom. 42 Predsa však aj mnohí z poprednejších mužov uverili v neho, ale nepriznali sa k tomu pre farizejov, aby ich nevylúčili zo synagógy; 43 lebo mali radšej ľudskú slávu ako Božiu.

Jeremiáš 25,15-38; Ev. Jána 12,44-50
2026-03-02
Jeremiáš 25, 15 Toto mi povedal Hospodin, Boh Izraela: „Vezmi z mojej ruky tento kalich s vínom hnevu a daj z neho piť všetkým národom, ku ktorým ťa posielam. 16 Napijú sa, budú sa tackať a budú šalieť pred mečom, ktorý na nich pošlem.“ 17 Vzal som teda kalich z Hospodinovej ruky a napojil som všetky národy, ku ktorým ma Hospodin poslal: 18 Jeruzalem, mestá Judska, jeho kráľov i kniežatá, aby som ich premenil na rumovisko, na predmet údesu, posmechu a kliatby, ako je to dnes. 19 Napojil som i faraóna, egyptského kráľa, jeho služobníkov, jeho kniežatá a všetok jeho ľud, 20 celú zmiešaninu národov, všetkých kráľov krajiny Úc, všetkých kráľov krajiny Filištíncov, Aškalón, Gazu, Ekrón a zvyšky Ašdódu, 21 Edóm, Moáb a Ammónčanov, 22 všetkých kráľov Týru, všetkých kráľov Sidonu, kráľov pobrežia, ktoré je za morom; 23 Dedán, Temu, Búz a všetkých, ktorí si holia sluchy, 24 všetkých kráľov Arábie a všetkých kráľov zmiešaných národov, ktoré obývajú púšť; 25 všetkých kráľov Zimri, všetkých kráľov Elámu a všetkých kráľov Médska; 26 všetkých kráľov severu, blízkych i od seba vzdialených, a všetky kráľovstvá sveta, ktoré sú na povrchu zeme. Kráľ Šešach však bude piť po nich. 27 Povieš im: „Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: ‚Pite a opite sa, dávte a padnite, takže nepovstanete pre meč, ktorý posielam na vás.‘ 28 Ak sa budú zdráhať vziať si z tvojej ruky kalich a piť, potom im povieš: Toto hovorí Hospodin zástupov: ‚Musíte piť! 29 Hľa, v meste, ktoré sa nazýva podľa môjho mena, začínam s pohromou a vy by ste mali byť ušetrení? Nebudete ušetrení, lebo ja privolám meč proti všetkým obyvateľom zeme,‘“ znie výrok Hospodina zástupov. 30 Ty im prorokuj všetky tieto slová a povedz im: „Hospodin skríkne z výsosti, zo svojho svätého príbytku vydá svoj hlas, hlasne skríkne nad svojou nivou, veselo zvolá ako lisovači hrozna na všetkých obyvateľov zeme.31 Dunenie prenikne až do končín zeme, lebo Hospodin má spor s národmi, súdi sa s každým telom, svojvoľníkov vydá meču,“ znie výrok Hospodina.32 Toto hovorí Hospodin zástupov: „Hľa, pohroma ide z národa na národ, veľká búrka sa dvíha od končín zeme.“33 V ten deň budú Hospodinom prebodnutí ležať od jedného konca zeme až po druhý; neoplačú ich, nepozbierajú ani nepochovajú, budú hnojom na povrchu poľa.34 Kvíľte, pastieri, a kričte, zvíjajte sa, vodcovia stáda, pretože sa naplnil čas, aby vás zarezali; rozprášim vás a budete padať ako vzácne nádoby.35 Niet útočiska pre pastierov ani úniku pre vodcov stáda.36 Čuj krik pastierov, kvílenie vodcov stáda, lebo Hospodin pustoší ich pastvu,37 hynú pokojné nivy pre pálčivý Hospodinov hnev.38 Lev opustil svoju húštinu, lebo ich krajina sa stala pustatinou pre ničiaci meč a pre jeho pálčivý hnev.
Ev. Jána 12, 44 Ježiš zvolal: „Kto verí vo mňa, nie vo mňa verí, ale v toho, ktorý ma poslal. 45 A kto vidí mňa, vidí toho, ktorý ma poslal. 46 Ja som prišiel na svet ako svetlo, aby nik, kto vo mňa verí, neostal v tme. 47 Ak niekto počúva moje slová a nezachováva ich, ja ho nesúdim, lebo som neprišiel svet odsúdiť, ale spasiť. 48 Kto mnou pohŕda a neprijíma moje slová, má svojho sudcu. Slovo, ktoré som hovoril, bude ho súdiť v posledný deň. 49 Veď ja som nehovoril sám zo seba, ale Otec, ktorý ma poslal, mi prikázal, ako mám hovoriť a čo mám povedať. 50 A ja viem, že jeho prikázanie je večný život. Čo teda hovorím, hovorím tak, ako mi to povedal Otec.“

Jeremiáš 26; Ev. Jána 13,1-11
2026-03-03
Jeremiáš 26, 1 Na začiatku vlády judského kráľa Jojakíma, Joziášovho syna, zaznelo od Hospodina toto slovo: 2 Toto hovorí Hospodin: „Postav sa na nádvorie Hospodinovho domu a povedz proti všetkým judským mestám, ktoré sa prichádzajú pokloniť do Hospodinovho domu, všetky slová, ktoré som ti rozkázal povedať proti nim. Nevynechaj ani slovo! 3 Možno poslúchnu a každý sa vráti zo svojej zlej cesty a ja oľutujem nešťastie, ktoré zamýšľam dopustiť na nich pre ich zlé skutky. 4 Povieš im: Toto hovorí Hospodin: ‚Ak ma nebudete poslúchať, aby ste konali podľa môjho zákona, ktorý som vám predložil, 5 ak nebudete počúvať slová mojich služobníkov, prorokov, ktorých vám ustavične posielam, hoci ich nepočúvate, 6 tak urobím tomuto domu ako Šilu a toto mesto urobím kliatbou pre všetky národy zeme.‘“7 Kňazi, proroci a všetok ľud počuli Jeremiáša hovoriť všetky tieto slová v Hospodinovom dome. 8 Keď Jeremiáš oznámil, čo mu kázal povedať Hospodin všetkému ľudu, chytili ho kňazi, proroci a všetok ľud a povedali: „Musíš zomrieť! 9 Prečo si prorokoval v Hospodinovom mene, že sa tomuto domu stane ako Šilu a že toto mesto spustne a bude neobývané?“ Všetok ľud, ktorý bol v Hospodinovom dome, sa zhromaždil okolo Jeremiáša. 10 Keď sa judské kniežatá dopočuli o týchto slovách, vybrali sa z kráľovského paláca do Hospodinovho domu a posadili sa pri vchode Novej brány Hospodinovho domu. 11 Vtedy kňazi a proroci povedali kniežatám a všetkému ľudu: „Tento muž si zaslúži rozsudok smrti, pretože prorokoval proti tomuto mestu, ako ste počuli na vlastné uši.“12 Jeremiáš povedal všetkým kniežatám a všetkému ľudu: „Hospodin ma poslal prorokovať proti tomuto domu a proti tomuto mestu všetky slová, ktoré ste počuli. 13 Teraz napravte svoje cesty a svoje skutky a poslúchnite hlas Hospodina, svojho Boha. Potom Hospodin oľutuje nešťastie, ktoré vyslovil proti vám. 14 Ja som predsa vo vašich rukách, urobte so mnou, čo pokladáte za dobré a správne. 15 Len si dobre uvedomte, že ak ma usmrtíte, uvalíte nevinnú krv na seba, na toto mesto i na jeho obyvateľov, lebo Hospodin ma k vám naozaj poslal, aby som vám verejne povedal všetky tieto slová.“16 Nato kniežatá a všetok ľud povedali kňazom a prorokom: „Tento človek si nezasluhuje smrť, lebo k nám hovoril v mene Hospodina, nášho Boha.“ 17 Spomedzi starších krajiny povstali muži a povedali všetkému zhromaždenému ľudu: 18 „V dňoch judského kráľa Chizkiju bol prorokom Micheáš z Morešetu. Ten povedal všetkému judskému ľudu: Toto hovorí Hospodin zástupov: ‚Sion zorú ako pole, Jeruzalem bude rumoviskom a chrámový vrch lesným rumoviskom.‘19 Usmrtil ho azda judský kráľ Chizkija alebo niekto z Judska? Či sa nebál Hospodina a neprosil ho, takže Hospodin oľutoval nešťastie, ktoré vyslovil proti nim? Či máme urobiť taký veľký zločin proti sebe samým?“20 Aj iný muž prorokoval v mene Hospodina, totiž Šemajov syn Urija z Kirjat-Jearímu. Ten prorokoval proti tomuto mestu a proti tejto krajine rovnako, ako hovoril Jeremiáš. 21 Jeho slová počul kráľ Jojakím, všetci jeho dôstojníci a všetky kniežatá. Kráľ sa ho usiloval usmrtiť. Keď sa to Urija dopočul, bál sa a ušiel do Egypta. 22 Kráľ Jojakím poslal svojich ľudí do Egypta, a to Achbórovho syna Elnatána a s ním iných mužov. 23 Tí vyviedli Uriju z Egypta a priviedli ho ku kráľovi Jojakímovi. Ten ho dal usmrtiť mečom a jeho mŕtvolu dal hodiť do hrobu obyčajných ľudí. 24 Šafánov syn Achikám však držal ochrannú ruku nad Jeremiášom, aby ho nevydali do rúk ľudu na usmrtenie.
Ev. Jána 13, 1 Bolo pred sviatkami Veľkej noci. Pretože Ježiš vedel, že prišla jeho hodina, aby odišiel z tohto sveta k Otcovi, a preto, že miloval svojich, ktorí boli na svete, preukázal im dokonalú lásku. 2 Pri večeri, keď diabol už vložil do srdca Judáša, syna Šimona Iškariotského, aby ho zradil, 3 Ježiš vo vedomí toho, že Otec mu dal všetko do rúk a že od Boha vyšiel a k Bohu odchádza, 4 vstal od večere, odložil si vrchný odev, vzal si zásteru a opásal sa. 5 Potom nalial do umývadla vodu a začal umývať učeníkom nohy a utierať ich zásterou, ktorou bol opásaný. 6 Tak prišiel k Šimonovi Petrovi. Ten mu povedal: „Pane, ty mi chceš umývať nohy?“ 7 Ježiš mu odpovedal: „Čo ja robím, to ty teraz nechápeš, ale neskôr pochopíš.“ 8 Peter mu povedal: „Nikdy mi nebudeš umývať nohy!“ Ježiš mu odpovedal: „Ak ťa neumyjem, nebudeš mať so mnou podiel.“ 9 Šimon Peter mu povedal: „Pane, teda nielen nohy, ale aj ruky a hlavu!“ 10 Ježiš mu odpovedal: „Ten, kto sa okúpal, nepotrebuje sa už umývať, iba ak nohy; inak je celý čistý. Aj vy ste čistí, ale nie všetci.“ 11 Vedel totiž, kto ho zradí, preto povedal: „Nie všetci ste čistí.“

Jeremiáš 27; Ev. Jána 13,12-20
2026-03-04
Jeremiáš 27, 1 Na začiatku vlády judského kráľa Jojakíma, Joziášovho syna, zaznelo Jeremiášovi od Hospodina toto slovo: 2 Takto ku mne prehovoril Hospodin: „Urob si povrazy i jarmo a daj si ich na šiju. 3 Pošli ich edómskemu kráľovi, moábskemu kráľovi, ammónskemu kráľovi, týrskemu kráľovi a sidonskému kráľovi prostredníctvom poslov, ktorí prišli do Jeruzalema k judskému kráľovi Cidkijovi, 4 a odovzdaj im pre ich pánov tento príkaz: Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: Svojim pánom povedzte toto: 5 ‚Ja som svojou veľkou mocou a vystretým ramenom utvoril zem, človeka i zver, čo sú na zemi, a dal som ju tomu, komu som chcel. 6 Ja som však teraz dal všetky tie krajiny do ruky môjho služobníka, babylonského kráľa Nebukadnesara, dal som mu aj poľnú zver, aby mu slúžila. 7 Všetky národy majú slúžiť jemu, jeho synovi a jeho vnukovi, kým nepríde čas aj pre jeho krajinu, keď si ju mnohé národy a veľkí králi podmania. 8 Avšak národ alebo kráľovstvo, ktoré nebude chcieť slúžiť jemu, babylonskému kráľovi Nebukadnesarovi, a nevloží šiju do jarma babylonského kráľa, budem trestať mečom, hladom a morom, kým ho úplne nevydám do jeho ruky,‘ znie výrok Hospodina. 9 ‚Vy preto nepočúvajte svojich prorokov, veštcov, vykladačov snov, hádačov z mrakov a čarodejníkov, ktorí vám hovoria: »Nebudete slúžiť babylonskému kráľovi.« 10 Veď vám prorokujú klamstvo, aby vás vzdialilo z vašej pôdy. Tak vás rozoženiem a zahyniete. 11 Národ však, ktorý vloží svoju šiju do jarma babylonského kráľa a bude mu slúžiť, ponechám na jeho pôde,‘ znie výrok Hospodina, ‚bude ju obrábať a na nej bývať.‘“12 Judskému kráľovi Cidkijovi som povedal tie isté slová: „Vložte si šiju do jarma babylonského kráľa, slúžte jemu a jeho ľudu a ostanete nažive. 13 Prečo by mal teba i tvoj ľud usmrtiť meč, hlad a mor, ako povedal Hospodin o národe, ktorý nebude slúžiť babylonskému kráľovi? 14 Nepočúvajte reči prorokov, ktorí vám hovoria: ‚Nebudete slúžiť babylonskému kráľovi.‘ Prorokujú vám klamstvo. 15 Veď ja som ich neposlal,“ znie výrok Hospodina, „ale oni falošne prorokujú v mojom mene, aby som vás vyhnal a zahynuli by ste vy aj proroci, ktorí vám prorokujú.“ 16 Kňazom a všetkému ľudu som povedal: Toto hovorí Hospodin: „Nepočúvajte slová svojich prorokov, ktorí vám prorokujú: ‚Hľa, nádoby Hospodinovho domu sa čoskoro vrátia z Babylonu.‘ Oni vám prorokujú lož. 17 Nepočúvajte ich, slúžte babylonskému kráľovi a ostanete nažive. Prečo by sa toto mesto malo stať zboreniskom? 18 Ak sú proroci a ak majú pri sebe slovo Hospodina, nech radšej naliehavo žiadajú Hospodina zástupov, aby sa do Babylonu nedostali nádoby, ktoré ešte zostali v Hospodinovom dome, v dome judského kráľa a v Jeruzaleme.“ 19 Veď toto hovorí Hospodin zástupov o stĺpoch, o mori, o podvozkoch a o ostatnom náradí, ktoré zostalo v tomto meste 20 a ktoré nevzal babylonský kráľ Nebukadnesar, keď odviedol do zajatia z Jeruzalema do Babylonu judského kráľa Jechonju, Jojakímovho syna, ako aj všetkých šľachticov Judska a Jeruzalema. 21 Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela, o nádobách, ktoré zostali v Hospodinovom dome a v dome judského kráľa v Jeruzaleme: 22 „Budú odnesené do Babylonu a tam zostanú až do dňa, keď sa o ne postarám,“ znie výrok Hospodina, „dám ich vyniesť a navrátiť na toto miesto.“
Ev. Jána 13, 12 Keď im umyl nohy a obliekol si vrchný plášť, znova sa posadil k stolu a povedal im: „Uvedomujete si, čo som vám urobil? 13 Vy ma nazývate Učiteľ a Pán, a dobre hovoríte, lebo to som. 14 Keď som vám teda ja, Pán a Učiteľ, umyl nohy, aj vy si máte navzájom umývať nohy. 15 Dal som vám príklad, aby ste aj vy robili tak, ako som urobil ja vám. 16 Amen, amen, hovorím vám, sluha nie je väčší ako jeho pán. Ani posol nie je väčší ako ten, kto ho poslal. 17 Ak to viete, ste blahoslavení, keď tak aj konáte. 18 Nehovorím to o vás všetkých. Ja viem, ktorých som si vyvolil; ale aby sa naplnilo Písmo: Ten, čo je môj chlieb, zdvihol proti mne pätu. 19 Hovorím vám to už teraz, skôr ako sa to stane, aby ste uverili potom, keď sa to stane, že Ja som. 20 Amen, amen, hovorím vám: Kto prijíma toho, koho ja pošlem, mňa prijíma, a kto mňa prijíma, prijíma toho, ktorý ma poslal.“

Jeremiáš 28; Ev. Jána 13,21-30
2026-03-05
Jeremiáš 28, 1 V tom istom roku, na začiatku vlády judského kráľa Cidkiju, v piatom mesiaci štvrtého roka, povedal mi Chananja, Azzúrov syn, prorok z Gibeónu, v Hospodinovom dome v prítomnosti kňazov a všetkého ľudu: 2 „Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: ‚Zlomil som jarmo babylonského kráľa. 3 O dva roky vrátim na toto miesto všetky nádoby Hospodinovho domu, ktoré vzal z tohto miesta babylonský kráľ Nebukadnesar a odniesol do Babylonu. 4 Judského kráľa Jechonju, Jojakímovho syna, a všetkých judských zajatcov, ktorí odišli do Babylonu, privediem späť na toto miesto,‘ znie výrok Hospodina, ‚lebo zlámem jarmo babylonského kráľa.‘“5 Nato prorok Jeremiáš v prítomnosti kňazov a všetkých ľudí, ktorí stáli v Hospodinovom dome, oslovil proroka Chananju. 6 Prorok Jeremiáš povedal: „Amen! Kiež tak urobí Hospodin! Nech Hospodin dá, aby sa splnili tvoje slová, ktoré si prorokoval, aby sa vrátili všetky nádoby Hospodinovho domu a všetci zajatci z Babylonu na toto miesto. 7 Vypočuj si však toto slovo, ktoré ja hovorím verejne tebe i všetkému ľudu: 8 Odpradávna boli predo mnou a pred tebou proroci, ktorí prorokovali mnohým krajinám a veľkým kráľovstvám vojnu, nešťastie a mor.9 Až keď sa splní prorocká predpoveď, spozná sa, či proroka, ktorý predpovedal pokoj, poslal naozaj Hospodin.“10 Vtedy prorok Chananja vzal jarmo zo šije proroka Jeremiáša a zlámal ho. 11 V prítomnosti všetkého ľudu Chananja povedal: „Toto hovorí Hospodin: ‚Takto zlámem do dvoch rokov jarmo babylonského kráľa Nebukadnesara, ktoré je na šiji všetkých národov.‘“ Nato prorok Jeremiáš odišiel svojou cestou.12 Po tom, čo prorok Chananja zlámal jarmo, ktoré bolo na šiji proroka Jeremiáša, prehovoril Hospodin k Jeremiášovi: 13 „Choď a Chananjovi povedz toto: Toto hovorí Hospodin: ‚Drevené jarmo si zlámal. Namiesto neho však urobím jarmo železné.‘ 14 Veď toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: ‚Železné jarmo položím na šiju všetkých týchto národov, aby slúžili babylonskému kráľovi Nebukadnesarovi. Budú mu teda slúžiť. Dal som mu aj poľnú zver.‘“ 15 Prorok Jeremiáš povedal prorokovi Chananjovi: „Počúvaj, Chananja, Hospodin ťa neposlal, ty si však zapríčinil, že sa tento ľud spolieha na lož. 16 Preto Hospodin hovorí toto: ‚Hľa, ja ťa odstránim z povrchu zeme. Ešte v tomto roku zomrieš, pretože si hlásal vzburu proti Hospodinovi.‘“ 17 Prorok Chananja zomrel v siedmom mesiaci toho istého roka.
Ev. Jána 13, 21 Keď to Ježiš povedal, zachvel sa v duchu a dosvedčil: „Amen, amen, hovorím vám, jeden z vás ma zradí.“ 22 Učeníci sa pozreli v rozpakoch jeden na druhého, o kom to hovorí. 23 Jeden z jeho učeníkov, ktorého Ježiš miloval, bol za stolom po Ježišovom boku. 24 Jemu dal Šimon Peter znamenie, aby sa opýtal, o kom to hovorí. 25 On sa naklonil k Ježišovej hrudi, a opýtal sa ho: „Pane, kto je to?“ 26 Ježiš odpovedal: „Ten, komu podám namočenú skyvu.“ Potom namočil skyvu, vzal ju a podal Judášovi, synovi Šimona Iškariotského. 27 A po tej skyve vošiel do Judáša satan. Tu mu Ježiš povedal: „Čo chceš urobiť, urob čím skôr.“ 28 Nikto zo stolujúcich však nerozumel, prečo mu to povedal. 29 Pretože Judáš mal pokladničku, niektorí si mysleli, že mu Ježiš povedal: „Nakúp, čo potrebujeme na sviatky!“ alebo aby dal niečo chudobným. 30 On si vzal tú skyvu a hneď vyšiel von. A bola noc.

Jeremiáš 29; Ev. Jána 13,31-35
2026-03-06
Jeremiáš 29, 1 Toto je znenie listu, ktorý poslal prorok Jeremiáš z Jeruzalema do zajatia odvlečeným starcom, kňazom, prorokom a všetkým ľuďom, ktorých Nebukadnesar odvliekol z Jeruzalema do Babylonu. 2 Stalo sa to potom, keď kráľ Jechonja, kráľovná, dvorania, judské a jeruzalemské kniežatá, remeselníci a zámočníci museli opustiť Jeruzalem. 3 Poslal ho prostredníctvom Šafánovho syna Elasu a Chilkijovho syna Gemarju, ktorých vyslal judský kráľ Cidkija k Nebukadnesarovi, babylonskému kráľovi, do Babylonu: 4 „Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela, všetkým odvlečeným, ktorých som poslal do zajatia z Jeruzalema do Babylonu: 5 ‚Stavajte domy a bývajte v nich, vysádzajte záhrady a jedzte ich plody. 6 Berte si ženy a ploďte synov a dcéry, žeňte svojich synov a vydávajte svoje dcéry, aby plodili synov a dcéry, aby sa tam rozmnožili a neumenšovali sa. 7 Usilujte sa o blaho mesta, kam som vás poslal do zajatia, modlite sa zaň k Hospodinovi, pretože od jeho blaha závisí aj vaše blaho.‘8 Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: ‚Nech vás neklamú vaši proroci, ktorí sú medzi vami, ani vaši veštci, nedajte ani na svoje sny, ktoré sa vám prisnijú, 9 lebo vám lživo prorokujú v mojom mene. Neposlal som ich,‘ znie výrok Hospodina.10 Takto totiž hovorí Hospodin: ‚Až sa naplní pre Babylon sedemdesiat rokov, navštívim vás a splním vám svoj prísľub, že vás privediem späť na toto miesto. 11 Ja poznám svoje zámery, ktoré mám s vami,‘ znie výrok Hospodina, ‚sú to zámery pokoja, a nie nešťastia; dám vám budúcnosť a nádej. 12 Keď budete ku mne volať, keď prídete a budete sa ku mne modliť, vypočujem vás. 13 Budete ma hľadať a nájdete ma, lebo ma budete hľadať celým svojím srdcom. 14 Dám sa vám nájsť,‘ znie výrok Hospodina, ‚zmením váš údel, zhromaždím vás spomedzi všetkých národov a zo všetkých miest, kam som vás rozptýlil,‘ znie výrok Hospodina, ‚a vrátim vás na miesto, odkiaľ som vás odviedol do zajatia.‘“15 „Vy hovoríte: ‚Hospodin nám vzbudil prorokov v Babylone.‘ 16 Toto však hovorí Hospodin o kráľovi, ktorý sedí na Dávidovom tróne, i o všetkom ľude, ktorý býva v tomto meste, i o vašich bratoch, ktorí neodišli s vami do zajatia: 17 Toto hovorí Hospodin zástupov: ‚Hľa, ja na nich posielam meč, hlad a mor a spôsobím, že budú ako odporné figy, ktoré sú také zlé, že sa nedajú jesť. 18 Budem ich stíhať mečom, hladom a morom, spôsobím, že budú pre všetky kráľovstvá zeme predmetom úžasu, kliatby, hrôzy, posmechu a potupy pre všetky národy, kam som ich vyhnal, 19 pretože nepočúvali moje slová,‘ znie výrok Hospodina, ‚keď som im posielal svojich služobníkov, prorokov. Posielal som ich opätovne, ale neposlúchli ste,‘“ znie výrok Hospodina. 20 „Tak počujte slovo Hospodina, vy, všetci odvlečení, ktorých som poslal z Jeruzalema do Babylonu.21 Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela, o Achábovi, synovi Kolaju, a Cidkijovi, synovi Maaseju, ktorí vám v mojom mene falošne prorokovali: ‚Vydám ich do ruky babylonského kráľa Nebukadnesara a ten ich zabije pred vašimi očami. 22 Z ich prípadu bude odvodená pre všetkých judských zajatcov, ktorí sú v Babylone, táto kliatba: »Nech s tebou Hospodin naloží ako s Cidkijom a ako s Achábom, ktorých babylonský kráľ upražil na ohni, 23 pretože páchali bláznovstvo v Izraeli, cudzoložili so ženami svojich blížnych a v mojom mene hovorili lživé slovo, ktoré som im neprikázal. Viem to a som toho svedkom,« znie výrok Hospodina.‘“24 Nechelámcovi Šemajovi povieš: 25 Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: „Pretože si vo svojom mene poslal list všetkému ľudu, ktorý je v Jeruzaleme, i kňazovi Cefanjovi, synovi Maaseju, i všetkým kňazom v tomto znení: 26 ‚Hospodin ťa ustanovil za kňaza namiesto kňaza Jojadu, aby si dozeral v Hospodinovom dome na každého šialenca, ktorý sa vydáva za proroka, aby si ho dal do klady a okov. 27 Prečo si teda nepokarhal Anatóťana Jeremiáša, ktorý vám prorokuje? 28 Veď on nám odkázal do Babylonu: »Bude to dlho trvať! Stavajte domy, bývajte v nich, vysádzajte záhrady a jedzte ich plody.«‘“ 29 Kňaz Cefanja osobne prečítal tento list prorokovi Jeremiášovi.30 Nato zaznelo Jeremiášovi slovo Hospodina: 31 „Odkáž všetkým zajatcom: Toto hovorí Hospodin o Nechelámcovi Šemajovi: ‚Pretože vám Šemaja prorokoval, hoci som ho neposlal, a zapríčinil, že sa spoliehate na lož, 32 Hospodin hovorí toto: »Hľa, ja potrescem Nechelámca Šemaju a jeho potomstvo. Nebude mať nikoho, kto by býval uprostred tohto ľudu, a neuvidí blaho, ktoré pripravujem pre môj ľud,«‘ znie výrok Hospodina, ‚pretože hlásal vzburu proti Hospodinovi.‘“
Ev. Jána 13, 31 Keď Judáš vyšiel, Ježiš povedal: „Teraz je oslávený Syn človeka a Boh je oslávený v ňom. 32 A keď je v ňom oslávený, aj Boh ho oslávi v sebe a oslávi ho čoskoro. 33 Deti, už len krátko budem s vami. Budete ma hľadať, ale ako som povedal Židom, aj vám teraz hovorím: Kam ja idem, tam vy nemôžete ísť. 34 Nové prikázanie vám dávam, aby ste sa navzájom milovali; ako som ja miloval vás, aby ste sa aj vy navzájom milovali. 35 Podľa toho všetci spoznajú, že ste moji učeníci, ak budete mať lásku jeden k druhému.“

Jeremiáš 30; Ev. Jána 13,36-38
2026-03-07
Jeremiáš 30, 1 Toto je slovo, ktoré zaznelo Jeremiášovi od Hospodina: 2 Toto hovorí Hospodin, Boh Izraela: „Napíš si do knihy všetky slová, ktoré som ti povedal. 3 Hľa, blíži sa čas,“ znie výrok Hospodina, „keď zmením údel svojho ľudu, Izraela i Judska,“ hovorí Hospodin, „a navrátim ich do krajiny, ktorú som dal ich otcom a oni ju prevezmú do vlastníctva.“ 4 Toto sú slová, ktoré hovoril Hospodin o Izraeli a Judsku:5 Takto hovorí Hospodin: „Počuli sme vystrašený hlas, vládne úzkosť a pokoja niet.6 Pýtajte sa a pozrite, či môže muž porodiť. Prečo teda vidím, že každý muž má ruky na bedrách ako rodička? Každá tvár sa zmenila, zbledla.7 Beda, lebo veľký je tento deň, niet mu podobného, čas úzkosti pre Jákoba, ale bude z neho vyslobodený.8 V ten deň,“ znie výrok Hospodina zástupov, „dolámem jarmo, ktoré je na tvojej šiji, a roztrhám tvoje povrazy. Nebudú už slúžiť cudzincom, 9 ale budú slúžiť Hospodinovi, svojmu Bohu, a svojmu kráľovi Dávidovi, ktorého im ustanovím.10 Ty sa však neboj, môj služobník Jákob,“ znie výrok Hospodina, „nestrachuj sa, Izrael, lebo hľa, vyslobodím ťa z diaľky a tvoje potomstvo z krajiny jeho zajatia. Jákob sa vráti a bude žiť v pokoji, bez starostí a nik ho nevystraší.11 Ja som s tebou,“ znie výrok Hospodina, „aby som ťa zachránil. Veď skoncujem so všetkými národmi, medzi ktoré som ťa rozptýlil, iba s tebou neskoncujem. Potrestám ťa podľa práva, skutočne ťa nenechám bez trestu.“12 Toto hovorí Hospodin: „Nezahojiteľný je tvoj úraz a boľavá je tvoja rana.13 Niet nikoho, kto by presadil tvoje právo, niet lieku na tvoj vred, nezaceľuje sa ti.14 Všetci, čo ťa milovali, na teba zabudli, nevyhľadávajú ťa, veď udrel som ťa ako nepriateľ, prísnym pokarhaním, pre veľkosť tvojej viny a množstvo tvojich hriechov.15 Čo kričíš pre svoj úraz? Tvoja bolesť je nevyliečiteľná. Pre veľkosť tvojej viny a množstvo tvojich hriechov som ti to urobil.16 Avšak všetci, čo ťa požierajú, budú zožratí, všetci, čo ťa utláčajú, pôjdu do zajatia, tí, čo ťa plienia, stanú sa korisťou, a všetkých, čo ťa olupujú, vydám za lup.17 Uzdravím ťa, vyliečim ťa z tvojich rán,“ znie výrok Hospodina, „veď ťa volajú Odohnaná, to je dcéra Siona, ktorú nikto nehľadá.“18 Toto hovorí Hospodin: „Určite zmením údel Jákobových stanov, zľutujem sa nad jeho príbytkami. Mesto bude opäť vybudované na svojom návrší a palác bude stáť na pôvodnom mieste.19 Bude z nich zaznievať chválospev vďaky a hlas tých, čo sa tešia. Rozmnožím ich, neumenšia sa, dám im takú česť, že nebudú pokladaní za bezvýznamných.20 Jeho synovia budú ako kedysi, jeho pospolitosť sa upevní predo mnou a potrescem všetkých jeho utláčateľov.21 Bude mať mocnára z vlastných radov, jeho panovník vyjde z jeho stredu. Pripustím ho k sebe a on sa ku mne priblíži. Veď kto nasadí svoj život, aby sa ku mne priblížil?“ znie výrok Hospodina.22 „Budete mojím ľudom a ja budem vaším Bohom.“23 Hľa, víchor Hospodina, planie hnev, ženie sa víchrica, ktorá sa krúti nad hlavami svojvoľníkov.24 Neodvráti sa Hospodinov pálčivý hnev, kým nevykoná a nesplní zámery svojho srdca. Na konci dní to pochopíte.
Ev. Jána 13, 36 Šimon Peter sa ho opýtal: „Pane, kam ideš?“ Ježiš mu odpovedal: „Kam ja idem, tam teraz so mnou ísť nemôžeš. No pôjdeš za mnou neskôr!“ 37 Peter mu povedal: „Pane, prečo nemôžem ísť za tebou teraz? Aj život za teba položím!“ 38 Ježiš mu odpovedal: „Život za mňa položíš? Amen, amen, hovorím ti, kohút ešte ani nezaspieva, a ty ma tri razy zaprieš!“

Jeremiáš 31,1-30; Ev. Jána 14,1-7
2026-03-08
Jeremiáš 31, 1 „V tom čase,“ znie výrok Hospodina, „budem Bohom všetkým rodom Izraela a ony budú mojím ľudom.“2 Toto hovorí Hospodin: „Na púšti našiel milosť národ, ktorý unikol meču. Izrael šiel, aby dosiahol svoj odpočinok.“3 Zďaleka sa mi zjavil Hospodin: „Miloval som ťa večnou láskou, preto som ti zachoval priazeň.4 Opäť ťa vybudujem, budeš vystavaná, izraelská panna. Znova sa ozdobíš svojimi bubnami, vyjdeš tancovať v kole tých, čo sa tešia.5 Opäť budeš vysádzať vinice na vrchoch Samárie. Tí, čo budú sadiť, budú aj užívať.6 Príde deň, keď budú kričať strážnici na Efrajimskom pohorí: ‚Hor sa, vystúpme na Sion, k Hospodinovi, nášmu Bohu!‘“7 Toto hovorí Hospodin: „Radostne jasajte nad Jákobom, plesajte nad popredným národom! Oznamujte, oslavujte a hovorte: ‚Hospodin vyslobodil svoj ľud, zvyšok Izraela.‘8 Hľa, privediem ich zo severnej krajiny a zhromaždím ich z končín zeme. Bude medzi nimi slepý a chromý, tehotná žena i rodička; vrátia sa ako veľký zástup.9 Prídu s plačom, s prosbou o zmilovanie. Povediem ich a privediem ich k potokom vôd, po rovnej ceste, kde sa nepotknú, lebo som otec Izraela a Efrajim je môj prvorodený.10 Národy, čujte slovo Hospodina, zvestujte ho na ďalekých ostrovoch a hovorte: ‚Ten, čo Izrael rozptýlil, ho zhromaždí, a bude ho strážiť ako pastier svoje stádo.‘11 Pretože Hospodin vykúpil Jákoba a vyslobodil ho z ruky silnejšieho, ako je on.12 Prídu a zaplesajú na výšine Siona, budú sa hrnúť k dobrote Hospodina, k obiliu, muštu a oleju, k mláďatám oviec a dobytka. Ich duša bude ako zavlažená záhrada, už sa nebudú trápiť.13 Vtedy sa bude tešiť panna v tanci, mladíci a starci pospolu. Ich smútok obrátim na radosť, po žiali ich poteším a rozveselím.14 Kňazov občerstvím najlepšími vecami a môj ľud sa nasýti mojím dobrodením,“ znie výrok Hospodina.15 Toto hovorí Hospodin: „Čuj, v Ráme počuť nariekanie, prehorký plač. Ráchel oplakáva svojich synov, nedá sa potešiť pre svojich synov, lebo ich už niet.“16 Toto hovorí Hospodin: „Zadrž vzlykanie i slzy v očiach, lebo tvoja námaha dostane odmenu,“ znie výrok Hospodina, „vrátia sa z nepriateľskej krajiny.17 Tvoje potomstvo má nádej,“ znie výrok Hospodina, „synovia sa vrátia na svoje územie.18 Zreteľne počujem nariekať Efrajim: ‚Karhal si ma a ja som sa dal karhať ako neskrotený býček. Priveď ma späť a navrátim sa, veď ty si Hospodin, môj Boh.19 Keď som sa odvrátil, obanoval som to, keď som to pochopil, bil som sa po bedrách, hanbil som sa, červenal, lebo som niesol hanbu svojej mladosti.‘20 Či nie je Efrajim mojím drahým synom alebo roztomilým dieťaťom? Kedykoľvek hovorím proti nemu, musím si ho pripomínať, preto sa moje vnútro kvôli nemu chveje, musím sa nad ním zmilovať,“ znie výrok Hospodina.21 Postav si míľniky, urob si smerovky! Premýšľaj nad upravenou cestou, nad cestou, po ktorej si šla. Vráť sa, izraelská panna, vráť sa do týchto svojich miest!22 Dokedy budeš blúdiť, odpadlícka dcéra? Čosi nové stvorí Hospodin v krajine: žena sa bude uchádzať o muža.23 Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: „V judskej krajine a v jej mestách až zmením ich údel, ešte budú hovoriť toto slovo: ‚Niva spravodlivosti, posvätný vrch, nech ťa požehná Hospodin!‘24 Budú tam bývať spolu Júda a všetky jeho mestá, roľníci aj tí, čo tiahnu so stádami.25 Občerstvím unavenú dušu a každú roztúženú dušu uspokojím.26 Nato som sa zobudil a poobzeral — môj sen bol sladký.27 Hľa, blíži sa čas,“ znie výrok Hospodina, „keď obsejem dom Izraela a dom Júdu semenom ľudí a semenom zvierat. 28 Ako som nad nimi bdel, keď som mal vytrhávať, rúcať, plieniť, ničiť a privodiť nešťastie, tak budem bdieť, keď budem mať budovať a sadiť,“ znie výrok Hospodina. 29 „V tých dňoch nebudú viac hovoriť: ‚Otcovia jedli nezrelé hrozno a synom stŕpli zuby.‘30 Každý zomrie pre svoj hriech, každému človeku stŕpnu zuby, keď bude jesť nezrelé hrozno.
Ev. Jána 14, 1 „Nech sa vám srdce neznepokojuje! Verte v Boha, verte aj vo mňa! 2 V dome môjho Otca je mnoho príbytkov. Keby to tak nebolo, bol by som vám azda povedal, že vám idem pripraviť miesto? 3 Keď odídem a pripravím vám miesto, zasa prídem a vezmem vás k sebe, aby ste aj vy boli tam, kde som ja. 4 A cestu, kam idem, poznáte.“ 5 Tomáš mu povedal: „Pane, nevieme, kam ideš. Ako môžeme poznať cestu?“ 6 Ježiš mu povedal: „Ja som cesta, pravda i život. Nik neprichádza k Otcovi, ak len nie skrze mňa. 7 Ak ste ma spoznali, budete poznať aj môjho Otca. Odteraz ho už poznáte a videli ste ho.“

Jeremiáš 31,31-40; Ev. Jána 14,8-11
2026-03-09
Jeremiáš 31, 31 Hľa, blíži sa čas,“ znie výrok Hospodina, „keď uzavriem novú zmluvu s domom Izraela a s domom Júdu. 32 Nie takú zmluvu, akú som uzavrel s vašimi otcami, keď som ich chopil za ruku, aby som ich vyviedol z Egypta. Oni totiž moju zmluvu porušili, hoci som bol ich Pánom,“ znie výrok Hospodina. 33 „Toto však bude zmluva, ktorú uzavriem s domom Izraela po týchto dňoch,“ znie výrok Hospodina. „Svoj zákon vložím do ich vnútra a vpíšem ho do ich srdca. Budem im Bohom a oni budú mojím ľudom. 34 Už sa nebudú navzájom poučovať a brat bratovi nebude hovoriť: ‚Poznajte Hospodina!‘, lebo všetci ma budú poznať, od najmenšieho až po najväčšieho,“ znie výrok Hospodina, „pretože im odpustím viny a na ich hriech nebudem viac spomínať.“35 Toto hovorí Hospodin, ktorý dáva dňu slnko za svetlo, noci určuje mesiac a hviezdy, aby svietili, vzdúva more, takže hučia jeho vlny, Hospodin zástupov je jeho meno:36 „Ak sa tieto poriadky spredo mňa stratia,“ znie výrok Hospodina, „potom aj potomstvo Izraela prestane byť národom predo mnou po všetky dni.“37 Toto hovorí Hospodin: „Ak sa dajú zmerať hore nebesá a dolu preskúmať základy zeme, potom ja zavrhnem celé potomstvo Izraela pre všetko, čo urobili,“ znie výrok Hospodina.38 „Hľa, blíži sa čas,“ znie výrok Hospodina, „keď bude mesto vystavané pre Hospodina od veže Chananel až po Nárožnú bránu 39 a meracia šnúra sa potiahne ďalej ku kopcu Garéb a zakrúti sa ku Goe. 40 Celé Údolie mŕtvol a obetného popola, všetky polia až po potok Kidrón a po roh Konskej brány na východ, budú zasvätené Hospodinovi. Nikdy už nebudú zbúrané a zrúcané.“
Ev. Jána 14, 8 Ozval sa Filip: „Pane, ukáž nám Otca a to nám postačí!“ 9 Ježiš mu povedal: „Filip, toľký čas som s vami a nespoznal si ma? Kto videl mňa, videl aj Otca. Ako to, že teraz hovoríš: ‚Ukáž nám Otca!‘? 10 Neveríš, že ja som v Otcovi a Otec je vo mne? Slová, ktoré vám hovorím, nehovorím sám od seba, ale Otec, ktorý zostáva vo mne, koná svoje skutky. 11 Verte mi, že ja som v Otcovi a Otec je vo mne! Ak nie pre iné, aspoň pre tie skutky verte!

Jeremiáš 32; Ev. Jána 14,12-14
2026-03-10
Jeremiáš 32, 1 Slovo, ktoré zaznelo Jeremiášovi od Hospodina v desiatom roku judského kráľa Cidkiju — to bol osemnásty rok Nebukadnesara. 2 Vtedy vojsko babylonského kráľa obliehalo Jeruzalem. Prorok Jeremiáš bol uväznený na nádvorí stráže, ktoré bolo v paláci judského kráľa. 3 Keď ho judský kráľ Cidkija uväznil, vyčítal mu: „Prečo prorokuješ: Toto hovorí Hospodin: ‚Hľa, vydám toto mesto do ruky babylonského kráľa a dobyje ho? 4 Judský kráľ Cidkija neunikne z ruky Chaldejcov, určite sa dostane do ruky babylonského kráľa, bude sa s ním zhovárať z tváre do tváre a uvidí ho zoči-voči. 5 Odvedie Cidkiju do Babylonu, kde zostane, kým ho nenavštívim,‘ znie výrok Hospodina. ‚Ak aj budete bojovať proti Chaldejcom, neuspejete.‘“6 Jeremiáš povedal: „Takto mi zaznelo slovo Hospodina: 7 ‚Hľa, príde k tebe Chanamel, syn môjho strýka Šallúma, a povie: »Kúp si moje pole, ktoré je v Anatóte, veď ty máš podľa príbuzenstva prednostné právo na jeho zakúpenie.«‘ 8 Podľa Hospodinovho oznámenia aj prišiel ku mne Chanamel, syn môjho strýka, na nádvorie stráže a povedal mi: ‚Kúp si moje pole, ktoré je v Anatóte na území Benjamína, veď ty máš prednostné právo na kúpu. Kúp si ho.‘ Vtedy som spoznal, že to bolo Hospodinovo slovo. 9 Kúpil som teda pole od Chanamela, syna môjho strýka, ktoré je v Anatóte, a zaplatil som zaň striebro vo váhe sedemnásť šeklov. 10 Napísal som kúpnopredajnú zmluvu, zapečatil som ju, odovzdal svedkom na overenie a na váhe som odvážil striebro. 11 Vzal som kúpnopredajnú zmluvu, zapečatenú podľa práva a poriadku, aj jej overený odpis. 12 Kúpnopredajnú zmluvu som dal Baruchovi, Nerijovmu synovi, vnukovi Machsejovmu, pred očami svojho bratranca Chanamela a pred očami svedkov, ktorí podpísali kúpnopredajnú zmluvu pred očami všetkých Júdovcov, ktorí sedeli na nádvorí stráže. 13 Pred ich očami som Baruchovi prikázal: 14 ‚Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: »Vezmi tieto listiny, túto zapečatenú a otvorenú kúpnopredajnú zmluvu, vlož ich do hlinenej nádoby, aby sa zachovali po mnohé dni.« 15 Veď toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: »V tejto krajine sa ešte budú kupovať domy, polia a vinice.«‘16 Keď som odovzdal kúpnopredajnú zmluvu Nerijovmu synovi Baruchovi, takto som sa modlil k Hospodinovi: 17 ‚Ach, Pane, Hospodin, pozri, ty si svojou veľkou mocou a vystretým ramenom utvoril nebesá a zem, tebe nijaký div nie je nemožný. 18 Tisícom preukazuješ milosť, ale vinu otcov odplatíš do lona ich synom, ktorí prídu po nich. Si Boh najvyšší a najmocnejší, ktorého meno je Hospodin zástupov. 19 Si veľký v múdrosti a mocný v skutkoch, tvoje oči dozerajú na všetky cesty ľudských synov, aby si každému odplatil podľa jeho cesty a podľa ovocia jeho skutkov. 20 Robil si znamenia a divy v Egypte a podnes ich robíš v Izraeli i medzi ľuďmi, čím si si urobil meno, ktoré máš podnes. 21 Znameniami a divmi, svojou mocnou rukou, vystretým ramenom a veľkou hrôzou si vyviedol svoj ľud, Izrael, z Egypta. 22 Dal si im túto krajinu, ktorú si prísažne sľúbil ich otcom, a ktorá oplýva mliekom a medom. 23 Prišli a obsadili ju, ale nepočúvali tvoj hlas a nechodili podľa tvojho zákona, ani nerobili nič z toho, čo si im prikázal robiť, preto si dopustil, aby ich postihlo celé toto nešťastie. 24 Pozri, násypy siahajú až po mesto, aby ho zaujali a dostalo sa do rúk Chaldejcov, ktorí naň útočia mečom, hladom a morom. Plní sa, čo si povedal a ty to vidíš.‘ 25 Teraz si mi povedal, Hospodin, môj Pane: ‚Kúp si to pole za striebro a pozvi k tomu svedkov, hoci mesto sa aj tak dostane do rúk Chaldejcov.‘“26 Jeremiášovi zaznelo od Hospodina toto slovo: 27 „Pozri, ja som Hospodin, Boh celého tvorstva, je pre mňa azda nejaká vec nemožná?“ 28 Preto hovorí Hospodin toto: „Hľa, ja vydám toto mesto do rúk Chaldejcov a do ruky Nebukadnesara, babylonského kráľa, a on ho obsadí. 29 Chaldejci, ktorí útočia na toto mesto, vtrhnú doň, podpália ho, vypália aj domy, na ktorých strechách pálili kadidlo Baalovi a prinášali nápojové obety cudzím bohom, len aby ma dráždili. 30 Veď Izraeliti a Júdovci od mladosti robili len to, čo sa mi nepáči, veď Izraeliti ma iba dráždili skutkami svojich rúk,“ znie výrok Hospodina. 31 „Toto mesto odo dňa, keď ho postavili, až podnes ma iba hnevalo a zlostilo. Preto ho musím odstrániť spred svojej tváre 32 pre všetku zlobu Izraelitov a Júdovcov, ktorú popáchali sami, ich králi a kniežatá, kňazi a proroci, muži Judska a obyvatelia Jeruzalema. 33 Obrátili sa ku mne chrbtom, nie tvárou, a hoci som ich stále poučoval, nepočúvali, neprijali výčitku, 34 ba umiestnili svoje ohavnosti v dome, ktorý sa volá mojím menom, aby ho poškvrnili. 35 Postavili výšiny Baalovi v údolí Ben-Hinnóm, aby prevádzali ohňom svojich synov a svoje dcéry na počesť Molocha, hoci som im to nekázal, ani na myseľ mi neprišlo, že by sa mali dopustiť takej ohavnosti, a tak zviedli Júdu na hriech.“36 Preto teraz Hospodin, Boh Izraela, takto hovorí o tomto meste, o ktorom vy hovoríte, že sa dostane do ruky babylonského kráľa pomocou meča, hladu a moru: 37 „Hľa, ja ich pozbieram zo všetkých krajín, do ktorých som ich roztrúsil vo svojom hneve, vo svojej zlosti a veľkej rozhorčenosti, privediem ich na toto miesto a usadím ich do bezpečia. 38 Budú mi ľudom a ja im budem Bohom. 39 Dám im jedno srdce a jednu cestu, aby sa ma báli po všetky dni, pre svoje dobro a pre dobro svojich synov. 40 Uzavriem s nimi večnú zmluvu, že im neprestanem preukazovať dobro a vložím im do srdca svoju bázeň, aby sa odo mňa neodvrátili. 41 Budem mať z nich radosť, aby som im preukazoval dobro celým svojím srdcom a celou svojou dušou a skutočne ich zasadil v tejto krajine.“42 Veď takto hovorí Hospodin: „Ako som priviedol všetku túto pohromu na toto mesto, tak privediem naň aj všetko dobro, o ktorom som im hovoril. 43 Bude sa teda kupovať pole v tejto krajine, o ktorej vy hovoríte: ‚Je spustošená, bez ľudí a zvierat a dostáva sa do rúk Chaldejcov.‘ 44 Opäť sa budú kupovať polia za striebro, písať kúpnopredajné zmluvy, budú sa pečatiť a overovať svedkami v krajine Benjamína, v okolí Jeruzalema, v judských mestách, v mestách na Pohorí, v mestách na Nížine a v mestách v Negeve, až obrátim ich údel,“ znie výrok Hospodina.
Ev. Jána 14, 12 Amen, amen, hovorím vám, že aj ten, kto verí vo mňa, bude konať skutky, aké ja konám, ba bude konať ešte väčšie, lebo ja idem k Otcovi 13 a urobím všetko, o čo budete prosiť v mojom mene, aby Otec bol oslávený v Synovi. 14 Keď ma budete o niečo prosiť v mojom mene, ja to urobím.

Jeremiáš 33; Ev. Jána 14,15-21
2026-03-11
Jeremiáš 33, 1 Hospodinovo slovo zaznelo Jeremiášovi po druhýkrát, keď bol ešte vo väzení na nádvorí stráže: 2 Toto hovorí Hospodin, ktorý tvorí zem, Hospodin, ktorý ju stvárňuje a upevňuje; jeho meno je Hospodin. 3 „Volaj ku mne a odpoviem ti, oznámim ti veľké a neprístupné veci, ktoré nepoznáš.“ 4 Toto hovorí Hospodin, Boh Izraela, o domoch tohto mesta a o domoch judských kráľov, ktoré zrúcali na násypy a proti meču 5 tí, čo idú bojovať proti Chaldejcom, aby ich naplnili mŕtvolami ľudí, ktorých som pobil vo svojom hneve a vo svojej zlosti, pretože som pred týmto mestom zakryl svoju tvár pre ich veľkú zlobu. 6 „Áno, obviažem mu rany, vyliečim, uzdravím a odkryjem im poklady pokoja a pravdy. 7 Zmením údel Judska a údel Izraela a vybudujem ich ako predtým. 8 Očistím ich od každého hriechu, ktorým sa previnili proti mne, a odpustím im všetky hriechy, ktorými sa previnili proti mne, keď odpadli odo mňa. 9 Jeruzalem mi bude na radosť, slávu a chválu pred všetkými národmi zeme, keď počujú o všetkom dobre, ktoré som im preukázal. Budú sa báť a triasť pre všetko dobro a pre všetok pokoj, čo som mu dal.“10 Toto hovorí Hospodin: „Na tomto mieste, o ktorom vy hovoríte, že je pusté, bez ľudí a bez zvierat, v judských mestách a na uliciach Jeruzalema, ktoré sú spustošené, bez ľudí, bez zvierat, bez obyvateľov, ešte bude počuť 11 hlas plesania a hlas radosti, hlas ženícha a hlas nevesty, hlas tých, čo hovoria: ‚Oslavujte Hospodina zástupov, pretože Hospodin je dobrý, jeho milosť trvá naveky, a tých, ktorí prinášajú obetu vďaky do Hospodinovho domu.‘ Zmením totiž údel krajiny a bude ako na počiatku,“ povedal Hospodin.12 Toto hovorí Hospodin zástupov: „Na tomto spustošenom mieste, bez ľudí a zvierat a vo všetkých jeho mestách budú opäť nivy pastierov, na ktorých budú odpočívať stáda. 13 V mestách na Pohorí, v mestách na Nížine i v mestách v Negeve, v krajine Benjamín, v okolí Jeruzalema a v judských mestách budú ešte prechádzať stáda oviec rukami toho, kto ich bude počítať,“ hovorí Hospodin.14 „Hľa, blíži sa čas,“ znie výrok Hospodina, „keď uskutočním to dobré slovo, ktoré som prisľúbil domu Izraela a domu Júdu. 15 V tých dňoch a v tom čase dám Dávidovi vyrásť spravodlivý výhonok, ktorý bude vykonávať v krajine právo a spravodlivosť. 16 V tých dňoch Júda dosiahne spásu, v Jeruzaleme bude bývať v bezpečí a budú ho volať: ‚Hospodin, naša spravodlivosť.‘“ 17 Veď toto hovorí Hospodin: „V tých dňoch Dávidovi nebude chýbať muž, ktorý zasadne na trón domu Izraela, 18 a levitským kňazom nebude chýbať muž v mojej službe, ktorý bude prinášať spaľovanú obetu, páliť pokrmovú obetu a prinášať obetu s hostinou po všetky dni.“19 Jeremiášovi zaznelo slovo Hospodina: 20 Toto hovorí Hospodin: „Ak sa môže zrušiť moja zmluva s dňom a moja zmluva s nocou, takže nebude deň a noc v pravom čase, 21 potom sa zruší aj moja zmluva s Dávidom, mojím sluhom, že nebude mať syna, ktorý by kraľoval na jeho tróne, a zmluva s levitskými kňazmi, ktorí mi majú slúžiť. 22 Ako nemožno spočítať zástupy nebies a odmerať piesok mora, tak rozmnožím potomstvo Dávida, môjho sluhu, a levitov, ktorí mi slúžia.“23 Jeremiášovi zaznelo slovo Hospodina: 24 „Či si nespozoroval, čo hovorí tento ľud: ‚Dva rody, ktoré si Hospodin vyvolil, tie aj zavrhol?‘ Opovrhujú mojím ľudom a nepovažujú ho ani za pohanský národ.“ 25 Toto hovorí Hospodin: „Ak som neustanovil zmluvu s dňom a nocou, ak som nedal svoje zákony zemi a nebesiam, 26 tak zavrhnem potomstvo Jákoba a svojho sluhu Dávida a z jeho potomstva nevezmem panovníka nad potomstvom Abraháma, Izáka a Jákoba. Zmením však ich údel a zmilujem sa nad nimi.“
Ev. Jána 14, 15 Ak ma milujete, budete zachovávať moje prikázania. 16 A ja budem prosiť Otca a on vám dá iného Tešiteľa, aby bol s vami až naveky — 17 Ducha pravdy, ktorého svet nemôže prijať, pretože ho nevidí, ani nepozná. Vy ho poznáte, veď zostáva pri vás a bude vo vás. 18 Nenechám vás ako siroty, prídem k vám. 19 Ešte máličko a svet ma už viac neuvidí. Ale vy ma uvidíte, pretože ja žijem, aj vy budete žiť. 20 V ten deň spoznáte, že ja som vo svojom Otcovi a vy ste vo mne a ja vo vás. 21 Kto prijal moje prikázania a zachováva ich, ten ma miluje. A kto mňa miluje, toho bude milovať aj môj Otec; aj ja ho budem milovať a zjavím mu seba samého.“

Jeremiáš 34; Ev. Jána 14,22-24
2026-03-12
Jeremiáš 34, 1 Slovo, ktoré zaznelo Jeremiášovi od Hospodina, keď Nebukadnesar, babylonský kráľ, a celé jeho vojsko, všetky kráľovstvá zeme, ktoré boli v jeho područí, a všetky národy bojovali proti Jeruzalemu a proti všetkým jeho mestám: 2 Toto hovorí Hospodin, Boh Izraela: „Choď a hovor s judským kráľom Cidkijom. Povedz mu: Toto hovorí Hospodin: ‚Hľa, toto mesto som vydal do ruky babylonského kráľa a on ho vypáli. 3 Ani ty sa nevyslobodíš z jeho ruky, určite ťa chytia a vydajú do jeho ruky; zoči-voči uvidíš babylonského kráľa, bude s tebou hovoriť z tváre do tváre a pôjdeš do Babylonu.‘“ 4 Judský kráľ Cidkija, vypočuj si slovo Hospodina: Toto ti hovorí Hospodin: „Nezomrieš mečom! 5 Zomrieš v pokoji. Ako zapaľovali vatry pri pohrebe tvojich otcov, predošlých kráľov, ktorí boli pred tebou, tak budú zapaľovať vatry aj pri tvojom pohrebe a budú nad tebou nariekať: ‚Ach, pane!‘ Veď ja som povedal to slovo,“ znie výrok Hospodina.6 Prorok Jeremiáš povedal judskému kráľovi Cidkijovi všetky tieto slová v Jeruzaleme, 7 zatiaľ čo vojsko babylonského kráľa bojovalo proti Jeruzalemu a proti zvyšným judským mestám: proti Lachíšu a Azeke. Tie sa totiž udržali ako pevnosti medzi judskými mestami.8 Slovo, ktoré zaznelo Jeremiášovi od Hospodina, keď kráľ Cidkija uzavrel zmluvu so všetkým ľudom, ktorý bol v Jeruzaleme, že vyhlási prepustenie, 9 podľa ktorého každý prepustí na slobodu svojho hebrejského otroka a svoju hebrejskú otrokyňu, aby nikto z Júdovcov už neotročil svojmu bratovi. 10 Všetky kniežatá a všetci ľudia, ktorí pristúpili na zmluvu, že každý prepustí na slobodu svojho otroka a svoju otrokyňu, ani ich už viac nebude zotročovať, poslúchli a prepustili ich. 11 Potom však otrokov a otrokyne, predtým prepustených na slobodu, opäť priviedli a násilne z nich urobili otrokov a otrokyne.12 Tu zaznelo Jeremiášovi slovo od Hospodina: 13 Toto hovorí Hospodin, Boh Izraela: „Ja sám som uzavrel zmluvu s otcami vtedy, keď som ich vyviedol z Egypta, z domu otroctva, 14 že po siedmich rokoch každý prepustí na slobodu svojho hebrejského brata, ktorý sa mu predal. Šesť rokov ti bude slúžiť, potom ho prepustíš zo služby u teba na slobodu. Vaši otcovia ma však nepočúvali, nezbystrili sluch. 15 Vy ste sa teraz obrátili, urobili ste, čo uznávam za správne, keď každý vyhlásil svojmu blížnemu, že dostáva slobodu, a predo mnou, v dome, ktorý sa nazýva mojím menom, ste uzavreli zmluvu. 16 Potom ste však znova znesvätili moje meno, keď ste opäť priviedli svojho otroka alebo otrokyňu, ktorým ste dali úplnú slobodu, a donútili ste ich, aby u vás zostali ako otroci a otrokyne.“17 Preto takto hovorí Hospodin: „Vy ste ma neposlúchli a nevyhlásili ste prepustenie na slobodu každý svojmu bratovi a svojmu blížnemu. Teraz ja vyhlasujem vám prepustenie,“ znie výrok Hospodina, „meču, moru a hladu, a urobím vás postrachom pre všetky kráľovstvá zeme. 18 Mužom, ktorí prestúpili moju zmluvu a nedodržali podmienky zmluvy, ktorú uzavreli predo mnou, urobím ako teľaťu, ktoré rozťali na dvoje a prechádzali medzi jeho časťami. 19 Judské a jeruzalemské kniežatá, dvoranov i kňazov a všetkých ľudí krajiny, ktorí prechádzali medzi jeho časťami, 20 vydám do ruky ich nepriateľov a do ruky tých, čo im striehnu na život, takže ich mŕtvoly budú pokrmom pre nebeské vtáky a poľnú zver. 21 Aj judského kráľa Cidkiju a jeho kniežatá vydám do ruky ich nepriateľov a do ruky tých, čo striehnu na ich život, do rúk vojska babylonského kráľa, ktoré od vás odtiahlo. 22 Hľa, vydám rozkaz,“ znie výrok Hospodina, „a vrátim ich k tomuto mestu, budú naň útočiť, zaujmú ho a spália a judské mestá zmením na neobývanú pustatinu.“
Ev. Jána 14, 22 Júda — no nie ten Iškariotský — sa ho opýtal: „Čo sa stalo, Pane, že sa chceš dať poznať nám, a nie svetu?“ 23 Ježiš mu odpovedal: „Ak ma niekto miluje, bude zachovávať moje slovo a môj Otec ho bude milovať. A prídeme k nemu a urobíme si u neho príbytok. 24 Kto ma nemiluje, nezachováva moje slová. A slovo, ktoré počujete, nie je moje, ale Otca, ktorý ma poslal.

Jeremiáš 35; Ev. Jána 14,25-31
2026-03-13
Jeremiáš 35, 1 Slovo, ktoré v dňoch judského kráľa Jojakíma, Joziášovho syna, zaznelo Jeremiášovi od Hospodina: 2 „Choď k domu Rechábovcov, prehovor s nimi, zaveď ich do Hospodinovho domu, do niektorej z jeho miestností, a ponúkni ich vínom.“ 3 Vzal som teda Jaazanju, syna Jirmeju, syna Chabaccinju a jeho bratov, všetkých jeho synov a celú rodinu Rechábovcov 4 a priviedol som ich do Hospodinovho domu, do miestnosti synov Božieho muža Chanána, Jigdaljovho syna, ktorá bola vedľa miestnosti kniežat, nad izbou strážcu prahu Maaseju, Šallúmovho syna. 5 Predložil som pred synov domu Rechábovcov plné čaše vína i kalichy a vyzval som ich: „Pite víno!“ 6 Povedali mi: „Nepijeme víno. Rechábov syn Jonadáb, náš otec, nám povedal: ‚Nikdy nepite víno, ani vy, ani vaši synovia, 7 ani nestavajte domy, nesejte semeno, nesaďte a nevlastnite vinice, bývajte v stanoch po všetky vaše dni, aby ste sa dožili mnohých dní tu na zemi, na ktorej ste pútnici.‘ 8 Poslúchame hlas nášho otca Jonadába, Rechábovho syna, vo všetkom, čo nám prikázal, preto po celý život nepijeme víno ani my, ani naši synovia, ani naše ženy, ani naše dcéry, 9 ani nestaviame domy na bývanie, nemáme vinice, ani polia, ani osivo. 10 Bývame v stanoch, poslúchame a konáme všetko, čo nám prikázal náš otec Jonadáb. 11 Keď však vojsko babylonského kráľa Nebukadnesara pritiahlo proti krajine, povedali sme: ‚Poďte, vojdime do Jeruzalema pred vojskom Chaldejcov a pred vojskom Sýrčanov,‘ a tak sme zostali v Jeruzaleme.“12 Jeremiášovi zaznelo Hospodinovo slovo: 13 Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: „Choď a povedz mužom Judska a obyvateľom Jeruzalema: ‚Či si nechcete vziať poučenie a nebudete počúvať moje slová?‘ znie výrok Hospodina. 14 ‚Príkaz Rechábovho syna Jonadába, ktorý zakázal svojim synom piť víno, sa zachováva až podnes, pretože poslúchajú príkaz svojho otca. Ja k vám neustále hovorím, ale ma neposlúchate. 15 Stále k vám posielam svojich služobníkov, prorokov, s odkazom: »Odvráťte sa všetci od svojej zlej cesty, napravte svoje skutky a nechoďte za cudzími bohmi, aby ste im slúžili. Potom budete bývať v krajine, ktorú som dal vám i vašim otcom.« Vy ste však nezbystrili sluch a neposlúchali ste ma. 16 Synovia Jonadába, Rechábovho syna, zachovávali príkaz svojho otca, ktorý im dal, ale tento ľud ma neposlúchal.‘“17 Preto toto hovorí Hospodin, Boh zástupov, Boh Izraela: „Na Júdu a na všetkých obyvateľov Jeruzalema dopustím všetko nešťastie, ktorým som im hrozil, pretože som k nim hovoril, ale neposlúchali, volal som, ale neodpovedali.“18 Domu Rechábovcov však Jeremiáš povedal: Toto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: „Pretože ste poslúchali príkaz svojho otca Jonadába a všetko ste konali tak, ako vám prikázal, 19 takto hovorí Hospodin zástupov, Boh Izraela: ‚Rod Jonadába, Rechábovho syna, ktorý mi slúži po celý život, nevyhynie.‘“
Ev. Jána 14, 25 Toto som vám povedal, kým som ešte s vami. 26 No Tešiteľ, Duch Svätý, ktorého pošle Otec v mojom mene, ten vás naučí všetko a pripomenie vám všetko, čo som vám hovoril.27 Pokoj vám zanechávam, svoj pokoj vám dávam, ale ja vám ho dávam, nie ako svet dáva. Nech sa vám srdce neznepokojuje a neľaká. 28 Počuli ste, že som vám povedal: ‚Odídem a prídem k vám.‘ Keby ste ma milovali, radovali by ste sa, že idem k Otcovi, pretože Otec je väčší ako ja. 29 Povedal som vám to teraz, prv ako sa to stane, aby ste uverili, keď sa to stane. 30 Už vám nebudem veľa hovoriť. Prichádza totiž knieža tohto sveta. Nič vo mne mu nepatrí. 31 Aby svet poznal, že milujem Otca, robím tak, ako mi prikázal Otec. Vstaňte, poďme odtiaľto!“

Jeremiáš 36; Ev. Jána 15,1-8
2026-03-14
Jeremiáš 36, 1 Vo štvrtom roku judského kráľa Jojakíma, Joziášovho syna, zaznelo Jeremiášovi od Hospodina toto slovo: 2 „Vezmi si knižný zvitok a napíš naň všetky slová, ktoré som ti povedal o Izraeli, o Júdovi a o všetkých národoch odo dňa, keď som ti začal hovoriť, odo dní Joziáša až podnes. 3 Keď sa dom Júdu dopočuje o všetkom nešťastí, ktoré mu chystám urobiť, azda sa každý odvráti od svojej zlej cesty. Potom odpustím ich viny a ich hriech.“4 Jeremiáš teda zavolal Barucha, Nerijovho syna, a ten podľa Jeremiášovho rozprávania zapísal do knižného zvitku všetky slová, ktoré Hospodin povedal Jeremiášovi. 5 Jeremiáš prikázal Baruchovi: „Mne bránia, ja nemôžem ísť do Hospodinovho domu. 6 Choď teda ty a prečítaj zo zvitku, čo si napísal podľa môjho rozprávania, Hospodinove slová pred ľudom v Hospodinovom dome aj pred všetkými Júdovcami, ktorí prídu zo svojich miest v pôstnom dni. 7 Azda prenikne ich úpenlivá prosba pred Hospodina a každý sa odvráti od svojej zlej cesty, lebo veľký je hnev a zlosť, ktorou Hospodin pohrozil tomuto ľudu.“ 8 Nerijov syn Baruch urobil všetko tak, ako mu prikázal prorok Jeremiáš, a v Hospodinovom dome z knihy prečítal Hospodinove slová.9 V piatom roku judského kráľa Jojakíma, Joziášovho syna, v deviatom mesiaci, vyhlásili pôst pred Hospodinom pre všetok ľud v Jeruzaleme a pre všetok ľud, ktorý prišiel zo svojich judských miest do Jeruzalema. 10 Vtedy v Hospodinovom dome, v izbe Gemarju, syna pisára Šafána, na hornom nádvorí pri vchode do Novej brány Hospodinovho domu, Baruch prečítal z knihy Jeremiášove slová všetkému ľudu. 11 Michaja, syn Gemarju, syna Šafána, vypočul z knihy všetky Hospodinove slová. 12 Zišiel do kráľovského domu, do pisárovej izby, kde práve zasadali všetky kniežatá: pisár Elišama, Šemajov syn Delaja, Achbórov syn Elnatán, Šafánov syn Gemarja, Chananjov syn Cidkija a všetky ostatné kniežatá. 13 Michaja im oznámil všetky slová, ktoré počul, keď ich Baruch z knihy nahlas čítal ľudu.14 Vtedy všetky kniežatá poslali k Baruchovi Jehudiho, syna Netanju, syna Šelemju, syna Kúšiho, s odkazom: „Zober do ruky zvitok, z ktorého si čítal ľudu, a poď!“ Baruch, Nerijov syn, vzal zvitok do ruky a šiel k nim. 15 Povedali mu: „Sadni si a čítaj pred nami!“ Nato Baruch čítal pred nimi. 16 Keď si vypočuli všetky slová, preľaknutí pozerali jeden na druhého a povedali Baruchovi: „Všetky tieto slová musíme oznámiť kráľovi!“ 17 Vypytovali sa ho: „Povedz nám, ako si napísal všetky tieto slová? Podľa jeho rozprávania?“ 18 Baruch im povedal: „Všetky tieto slová mi povedal a ja som ich atramentom zapísal do knihy.“ 19 Nato kniežatá povedali Baruchovi: „Choď, schovaj sa aj ty, aj Jeremiáš, aby nikto nevedel, kde ste.“ 20 Potom prišli ku kráľovi na nádvorie, zvitok však nechali v izbe pisára Elišamu. So všetkým oboznámili kráľa.21 Kráľ poslal Jehudiho, aby priniesol zvitok. Jehudi ho vzal z izby pisára Elišamu a čítal ho pred kráľom a pred všetkými kniežatami, ktoré stáli vedľa kráľa. 22 Kráľ sedel v zimnom dome — bol deviaty mesiac — a na ohnisku pred ním horel oheň. 23 Keď Jehudi prečítal tri alebo štyri stĺpce, kráľ ich odrezal pisárskym nožom a hádzal do ohňa na ohnisku, kým nezhorel celý zvitok. 24 Kráľ a všetci jeho služobníci, ktorí počúvali všetky tie slová, sa však nezľakli, ani si neroztrhli rúcho. 25 Hoci Elnatán, Delaja a Gemarja naliehali na kráľa, aby zvitok nepálil, neposlúchol ich. 26 Kráľ prikázal Jerachmeelovi, kráľovmu synovi, Serajovi, Azríelovmu synovi, a Šelemjovi, Abdeelovmu synovi, aby chytili pisára Barucha a proroka Jeremiáša. No Hospodin ich ukryl.27 Keď kráľ spálil zvitok so slovami, ktoré napísal Baruch podľa Jeremiášovho rozprávania, Jeremiášovi zaznelo slovo Hospodina: 28 „Znova si vezmi iný zvitok a napíš naň všetky predchádzajúce slová z prvého zvitku, ktorý spálil judský kráľ Jojakím. 29 O judskom kráľovi Jojakímovi povedz: Toto hovorí Hospodin: ‚Ty si spálil ten zvitok a povedal si: »Prečo si naň napísal, že babylonský kráľ určite príde, zničí túto krajinu a odstráni z nej ľud i zver?«‘30 Preto o judskom kráľovi Jojakímovi Hospodin hovorí toto: ‚Nebude mať nikoho, kto by zasadol na Dávidov trón, a jeho mŕtvola bude pohodená vo dne na horúčave a v noci na mraze. 31 Potrescem jeho, jeho potomstvo i jeho sluhov pre ich previnenia a privediem na nich, na obyvateľov Jeruzalema a na mužov Judska všetko nešťastie, ktorým som im hrozil, no neposlúchali.‘“32 Jeremiáš teda vzal iný zvitok a dal ho pisárovi Baruchovi, Nerijovmu synovi. Ten naň podľa Jeremiášovho rozprávania napísal všetky slová knihy, ktorú judský kráľ Jojakím spálil na ohni, a ešte pridal mnohé podobné slová.
Ev. Jána 15, 1 „Ja som pravý vinič a môj Otec je vinohradník. 2 Každú ratolesť na mne, ktorá neprináša ovocie, odrezáva, a každú, ktorá prináša ovocie, čistí, aby prinášala viac ovocia. 3 Vy ste už čistí pre slovo, ktoré som vám povedal. 4 Zostaňte vo mne a ja vo vás. Podobne ako ratolesť nemôže prinášať ovocie sama od seba, ak nezostane na viniči, tak ani vy, ak nezostanete vo mne. 5 Ja som vinič a vy ratolesti. Kto zostáva vo mne a ja v ňom, prináša veľa ovocia, pretože bezo mňa nemôžete nič urobiť. 6 Ak niekto nezostáva vo mne, vyhodia ho von ako ratolesť a uschne. Potom ich pozbierajú, hodia do ohňa a zhoria. 7 Ak zostávate vo mne a ak aj moje slová zostávajú vo vás, proste, čo len chcete, a stane sa vám. 8 Môj Otec je oslávený tým, že prinášate veľa ovocia a že sa stávate mojimi učeníkmi.

Jeremiáš 37; Ev. Jána 15,9-11
2026-03-15
Jeremiáš 37, 1 Namiesto Jojakímovho syna Konju sa stal kráľom Joziášov syn Cidkija. Babylonský kráľ Nebukadnesar ho ustanovil za kráľa v Judsku. 2 No ani on sám, ani jeho služobníci, ani ľud krajiny nepočúvali slová Hospodina, ktoré oznamoval prostredníctvom proroka Jeremiáša.3 Tu kráľ Cidkija poslal Šelemjovho syna Jehuchala a kňaza Cefanju, Maasejovho syna, k prorokovi Jeremiášovi s odkazom: „Modli sa za nás k Hospodinovi, nášmu Bohu!“ 4 Jeremiáš sa voľne pohyboval medzi ľudom, ešte ho nedali do väzenia. 5 Vtedy faraónovo vojsko vyrazilo z Egypta. Keď sa však o tom dopočuli Chaldejci, ktorí obliehali Jeruzalem, odtiahli od Jeruzalema.6 Prorokovi Jeremiášovi zaznelo slovo Hospodina: 7 Toto hovorí Hospodin, Boh Izraela: „Toto povedz judskému kráľovi, ktorý vás poslal ku mne vypytovať sa: ‚Hľa, faraónovo vojsko, ktoré vám vyšlo na pomoc, sa vráti do svojej krajiny, do Egypta. 8 Chaldejci sa však vrátia, zaútočia na toto mesto, zaujmú ho a vypália ohňom.‘“9 Toto hovorí Hospodin: „Neklamte samých seba, keď si myslíte: ‚Chaldejci od nás konečne odišli.‘ Veď oni neodišli. 10 Aj keby ste porazili celé vojsko Chaldejcov, ktoré bojuje proti vám, a zostalo by z nich niekoľko ranených mužov, každý by sa zdvihol vo svojom stane a ohňom by spálili toto mesto.“11 Keď pred faraónovým vojskom odtiahlo od Jeruzalema vojsko Chaldejcov, 12 Jeremiáš vyšiel z Jeruzalema a chcel odísť do kraja Benjamínovcov, aby tam prevzal dedičný podiel medzi ľudom. 13 Keď bol v Benjamínskej bráne, bol tam veliteľ stráže menom Jirija, syn Šelemju, syna Chananju. Ten zadržal proroka Jeremiáša a vyčítal mu: „Ty chceš prebehnúť k Chaldejcom!“ 14 Jeremiáš odpovedal: „To je lož! Ja nechcem prebehnúť k Chaldejcom!“ Jirija ho však nepočúval, chytil Jeremiáša a zaviedol ho pred kniežatá. 15 Kniežatá sa rozzúrili na Jeremiáša, dali ho zbiť a uvrhli ho do väzenia v dome pisára Jonatána; urobili z neho totiž väznicu. 16 Jeremiáš sa tak dostal do klenutej časti domu s cisternou. Tam musel Jeremiáš zostať mnoho dní.17 Kráľ Cidkija poslal poňho, dal ho vyviesť a vo svojom dome sa ho kráľ potajomky vypytoval: „Je nejaký výrok od Hospodina?“ Jeremiáš povedal: „Je,“ a ešte dodal: „Dostaneš sa do ruky babylonského kráľa.“ 18 Nato sa Jeremiáš opýtal kráľa Cidkiju: „Čím som sa previnil proti tebe, proti tvojim služobníkom a proti tomuto tvojmu ľudu, že ste ma uvrhli do väzenia? 19 Kde sú vaši proroci, ktorí vám prorokovali: ‚Babylonský kráľ nepríde proti nám a proti tejto krajine?‘ 20 Teraz, môj pán a kráľ, počúvaj, nech k tebe prenikne moja úpenlivá prosba: Nevráť ma do domu pisára Jonatána, aby som tam nezomrel.“ 21 Kráľ Cidkija vydal rozkaz, aby Jeremiáša držali pod dozorom na nádvorí stráže a z Pekárskej ulice mu denne dávali peceň chleba, kým sa v meste neminie všetok chlieb. Jeremiáš tak zostal na nádvorí stráže.,
Ev. Jána 15, 9 Ako si mňa zamiloval Otec, tak som si zamiloval aj ja vás. Zostaňte v mojej láske! 10 Ak budete zachovávať moje prikázania, zostanete v mojej láske, ako aj ja som zachoval prikázania svojho Otca a zostávam v jeho láske.11 Toto som vám povedal, aby moja radosť bola vo vás a aby vaša radosť bola úplná.

Jeremiáš 38; Ev. Jána 15,12-17
2026-03-16
Jeremiáš 38, 1 Mattánov syn Šefatja, Pašchúrov syn Gedalja, Šelemjov syn Juchal a Malkijov syn Pašchúr počuli slová, ktoré Jeremiáš hovoril všetkému ľudu: 2 Toto hovorí Hospodin: „Kto zostane v tomto meste, zomrie mečom, od hladu alebo na mor; kto však prejde k Chaldejcom, zostane nažive. Jeho život mu bude ako korisť a bude žiť.“ 3 Toto hovorí Hospodin: „Toto mesto sa určite dostane do rúk vojska babylonského kráľa, ktorý ho zaujme.“ 4 Vtedy kniežatá povedali kráľovi: „Tohto muža treba usmrtiť! Takto podlamuje bojaschopnosť mužov, ktorí ešte zostali v tomto meste, ako aj odolnosť všetkého ľudu, keď im hlása také reči. Veď tento človek nehľadá blaho tohto ľudu, ale iba nešťastie.“ 5 Kráľ Cidkija povedal: „Hľa, je vo vašich rukách! Niet takého kráľa, ktorý by proti vám niečo zmohol.“ 6 Vzali teda Jeremiáša a hodili ho do cisterny kráľovho syna Malkiju, ktorá bola na nádvorí stráže. Jeremiáša po povrazoch spustili do cisterny, kde nebola voda, iba blato. Tak sa Jeremiáš ponoril do blata.7 Kúšijec, eunuch Ebed-Melech, ktorý bol vtedy v kráľovskom dome, sa dopočul, že Jeremiáša spustili do cisterny. Kráľ práve sedel v Benjamínskej bráne. 8 Keď vychádzal Ebed-Melech z kráľovského domu, povedal kráľovi: 9 „Pane môj, kráľ, títo muži sa dopustili veľkého zla všetkým tým, čo urobili prorokovi Jeremiášovi, keď ho spustili do cisterny. Zomrie tam od hladu, lebo v meste už niet chleba.“ 10 Nato kráľ rozkázal Kúšijcovi Ebed-Melechovi: „Vezmi odtiaľto troch mužov a vytiahnite proroka Jeremiáša z cisterny, skôr ako zomrie.“ 11 Ebed-Melech vzal so sebou mužov, šiel do kráľovského domu, dolu do skladu, vzal odtiaľ handry zo šiat a staré zdrapy a spustil to po povrazoch Jeremiášovi do cisterny. 12 Kúšijec Ebed-Melech zavolal na Jeremiáša: „Daj si tieto handry a zdrapy pod pazuchy, pod povrazy!“ Jeremiáš tak urobil. 13 Povrazmi ťahali Jeremiáša a vytiahli ho z cisterny. Potom zostal Jeremiáš na nádvorí stráže.14 Kráľ Cidkija dal priviesť proroka Jeremiáša k sebe, k tretiemu vchodu Hospodinovho domu. Tu povedal kráľ Jeremiášovi: „Chcem sa ťa na niečo opýtať. Nič mi však nezamlčuj!“ 15 Jeremiáš povedal Cidkijovi: „Nezabiješ ma, ak ti to prezradím? Ak ti dám radu, ty ma aj tak neposlúchneš.“ 16 Kráľ Cidkija sa potom tajne zaprisahal Jeremiášovi a povedal: „Akože žije Hospodin, ktorý nám dal tento život, nedám ťa usmrtiť ani ťa nevydám do rúk tých mužov, ktorí bažia po tvojom živote.“17 Nato Jeremiáš povedal Cidkijovi: Toto hovorí Hospodin, Boh zástupov, Boh Izraela: „Ak sa poddáš kniežatám babylonského kráľa, zachrániš si život a toto mesto nevypália ohňom a budeš žiť ty aj tvoj dom. 18 Ak sa však nepoddáš kniežatám babylonského kráľa, potom sa mesto dostane do ruky Chaldejcov, vypália ho ohňom a ani ty sa nevyslobodíš z ich ruky.“19 Kráľ Cidkija povedal Jeremiášovi: „Ja sa obávam Júdovcov, ktorí prešli k Chaldejcom, aby ma nevydali do ich rúk. Tí by ma vyviedli na posmech.“ 20 Jeremiáš povedal: „Nevydajú ťa! Počúvni Hospodinov hlas, o ktorom ti ja hovorím. Povedie sa ti dobre a budeš žiť. 21 V prípade, že budeš odmietať vzdať sa, zjavil mi Hospodin toto slovo: 22 ‚Všetky ženy, ktoré zostanú v dome judského kráľa, vyvedú ku kniežatám babylonského kráľa a budú hovoriť: »Zvábili ťa a premohli tvoji dôverní priatelia, no keď ti nohy uviazli v blate, oni sa stiahli späť.«23 Všetky tvoje ženy i tvojich synov vyvedú Chaldejcom a ty sa nevyslobodíš z ich rúk, padneš do ruky babylonského kráľa a toto mesto bude vypálené ohňom.‘“ 24 Nato Cidkija povedal Jeremiášovi: „Nezomrieš, ak sa nikto nedozvie o týchto slovách. 25 Ak sa kniežatá dopočujú, že som s tebou hovoril, prídu k tebe a budú sa ťa vypytovať: ‚Povedz nám, čo si hovoril kráľovi, a aj to, čo hovoril kráľ; netaj to pred nami, neusmrtíme ťa,‘ 26 vtedy im povedz: ‚Kráľovi som predložil prosbu, aby ma neposielal späť do Jonatánovho domu, aby som tam nezomrel.‘“27 Všetky kniežatá prišli k Jeremiášovi a vypytovali sa. On im však povedal všetko tak, ako mu kázal kráľ. Ponechali ho na pokoji, odišli od neho, pretože nikto z nich nepočul ten rozhovor s kráľom. 28 Jeremiáš potom zostal na nádvorí stráže až do dňa, keď sa zmocnili Jeruzalema. Toto sa stalo počas dobývania Jeruzalema.
Ev. Jána 15, 12 To je moje prikázanie, aby ste sa milovali navzájom tak, ako som vás miloval ja. 13 Nikto nemá väčšej lásky ako ten, čo svoj život kladie za svojich priateľov. 14 Vy ste moji priatelia, ak robíte, čo vám prikazujem. 15 Už vás nenazývam sluhami, pretože sluha nevie, čo robí jeho pán. Nazval som vás priateľmi, pretože som vám oznámil všetko, čo som počul od svojho Otca. 16 Nie vy ste si vyvolili mňa, ale ja som si vyvolil vás a ustanovil som vás, aby ste šli a prinášali ovocie, aby vaše ovocie zostávalo, a aby vám Otec dal všetko, o čo ho budete prosiť v mojom mene. 17 Prikazujem vám, aby ste sa navzájom milovali.
