Radostné srdce

Žalmy 41; Matúš 17,22-27
2024-08-30
Žalmy 41, 1 Zbojmajstrovi. Dávidov žalm.2 Blahoslavený, kto myslí na bedára. Hospodin ho zachráni v deň nešťastia. 3 Hospodin ho ochráni a zachová ho nažive, bude blahoslavený na zemi. Nevydá ho pažravosti nepriateľov. 4 Hospodin ho posilní na lôžku chorých a celkom ho zbaví choroby. 5 Povedal som: „Hospodin, zmiluj sa nado mnou! Uzdrav ma! Zhrešil som proti tebe.“ 6 Moji nepriatelia o mne zlomyseľne hovoria: „Kedyže už zomrie? Kedy zanikne jeho meno?“ 7 Keď ma niekto navštívi, hovorí prázdne reči, hromadí zlobu, vyjde von a ohovára ma. 8 Všetci, čo ma nenávidia, spolu si o mne šuškajú a zamýšľajú zlo proti mne. 9 „Doľahla naňho zlá choroba; kto takto uľahol, už nevstane.“ 10 Ba aj môj priateľ, ktorému som dôveroval, čo jedával môj chlieb, sa odo mňa odvrátil. 11 Ty však, Hospodin, zmiluj sa nado mnou, pomôž mi vstať, aby som sa im odplatil. 12 Podľa toho poznám, že ma máš rád, keď môj nepriateľ nebude nado mnou jasať. 13 Ty sa ma ujmeš, lebo som bezúhonný, postavíš ma navždy pred seba. 14 Nech je zvelebený Hospodin, Boh Izraela, od vekov až naveky. Amen. Amen.
Matúš 17, 22 Keď sa zišli v Galilei, povedal im Ježiš: „Syn človeka bude vydaný do rúk ľudí, 23 zabijú ho, ale tretieho dňa vstane.“ A oni sa veľmi zarmútili.24 Keď prišli do Kafarnauma, pristúpili k Petrovi vyberači chrámovej dane a povedali: „A či váš učiteľ neplatí chrámovú daň?“ 25 „Ale áno,“ odpovedal. Keď vošiel do domu, predišiel ho Ježiš otázkou: „Čo myslíš, Šimon: Od koho vyberajú pozemskí králi clo alebo daň — od svojich synov, alebo od cudzích?“ 26 Keď odpovedal, že od cudzích, povedal mu Ježiš: „Synovia sú teda oslobodení. 27 Ale aby sme ich nepohoršili, choď k moru a hoď udicu. Prvú rybu, ktorá sa chytí, vezmi, otvor jej ústa, a nájdeš tam peniaz. Ten vezmi a daj im ho za mňa a za seba.“

Žalmy 40; Matúš 17,14-21
2024-08-29
Žalmy 40, 1 Zbormajstrovi. Dávidov žalm.2 Túžobne som očakával Hospodina, sklonil sa ku mne a počul moje volanie o pomoc. 3 Vytiahol ma z jamy hrôzy, z bahna a blata. Nohy mi postavil na skalu a spevňuje moje kroky. 4 Do úst mi vkladá novú pieseň, chválospev na nášho Boha. Mnohí to uvidia, budú sa báť a dúfať v Hospodina. 5 Blahoslavený muž, ktorý svoju nádej vkladá do Hospodina a neobracia sa k nafúkancom ani k tým, čo sa uchyľujú ku klamstvu. 6 Veľa divov si vykonal, Hospodin, môj Bože, a v tvojich zámeroch s nami sa ti nik nevyrovná. Chcel by som to hlásať a vyrozprávať, je toho však viac, než sa dá spočítať. 7 Obetu ani dary si nepraješ, ale otvoril si mi uši. Spaľovanú obetu ani obetu za hriech si nežiadal. 8 Vtedy som povedal: „Hľa, prichádzam. Vo zvitku je napísané o mne, 9 že mám plniť tvoju vôľu. A to chcem, Bože môj, vo svojom vnútri mám tvoj zákon.“ 10 Radostne som oznámil spravodlivosť vo veľkom zhromaždení. Nezavrel som svoje ústa, Hospodin, ty to vieš. 11 Nenechal som si tvoju spravodlivosť pre seba. Rozprával som o tvojej vernosti a spáse. Neutajil som tvoju milosť a pravdu pred veľkým zhromaždením. 12 Ty, Hospodin, neodopieraj mi svoje milosrdenstvo! Tvoje milosrdenstvo a vernosť nech ma ustavične chránia! 13 Zovreli ma ťažkosti, ktorým niet počtu. Doľahli na mňa moje viny, nemôžem pre ne ani vzhliadnuť. Je ich viac ako vlasov na mojej hlave, až strácam odvahu. 14 Hospodin, ráč ma vyslobodiť! Hospodin, ponáhľaj sa mi na pomoc! 15 Nech sa zahanbia a zapýria všetci, čo ma chcú pripraviť o život. Nech odtiahnu zahanbene tí, čo sa tešia z môjho nešťastia. 16 Nech zmeravejú od hanby tí, čo mi posmešne hovoria: „Tak ti treba!“ 17 Nech sa v tebe tešia a radujú všetci, čo ťa hľadajú. Tí, čo milujú tvoju spásu, nech vždy hovoria: „Hospodin je veľký.“ 18 Som síce biedny a úbohý, ale Pán na mňa myslí. Ty si moja pomoc a záchrana, môj Bože, neváhaj!
Matúš 17,14 Keď prišli k zástupu, pristúpil k Ježišovi istý človek, padol na kolená 15 a prosil ho: „Pane, zmiluj sa nad mojím synom, lebo je námesačný a veľmi trpí; často padá do ohňa a často do vody. 16 Priviedol som ho k tvojim učeníkom, ale oni ho nemohli uzdraviť.“ 17 Ježiš odpovedal: „Ach, neveriace a skazené pokolenie! Dokedy ešte budem s vami? Dokedy vás budem znášať?! Priveďte mi ho sem!“ 18 Ježiš mu pohrozil a démon z neho vyšiel. Od tej chvíle bol chlapec uzdravený. 19 Potom prišli učeníci k Ježišovi a osamote sa ho spýtali: „Prečo sme ho nemohli vyhnať my?“ 20 On im odpovedal: „Pre vašu malú vieru. Amen, hovorím vám: Keby ste mali vieru čo i len ako horčičné zrnko a povedali by ste tomuto vrchu: ‚Prejdi odtiaľto tam!‘, tak prejde, a nič pre vás nebude nemožné.“

Žalmy 39; Matúš 17,1-13
2024-08-28
Žalmy 39, 1 Pre zbormajstra Jedutúna. Dávidov žalm.2 Povedal som: „Dám pozor na svoje správanie, aby som nezhrešil jazykom. Budem držať ústa na uzde, kým je bezbožník pri mne.“ 3 Odmlčal som sa, bol som celkom ticho, no moja bolesť sa rozjatrila. 4 Srdce sa mi rozpálilo v hrudi. Oheň vzplanul pri rozjímaní. Musel som prehovoriť. 5 „Hospodin, daj mi poznať, kedy skonám, a aký je počet mojich dní, aby som si uvedomil, aký som pominuteľný. 6 Hľa, dal si mi času na piaď a dĺžka môjho života pre teba je ako nič.“ Každý človek je len akoby vánok, aj keď pevne stojí.— Sela — 7 Človek pobieha sem i tam ako tieň, vzrušuje sa pre zbytočnosti, hromadí, hoci nevie, kto to zoberie. 8 Na čo by som mal teda čakať, Pane? Moja nádej sa upiera k tebe, 9 zbav ma každej viny. Nevydávaj ma bláznovi na posmech. 10 Zmĺknem a neotvorím ústa, lebo ty konáš. 11 Odvráť odo mňa svoje tresty, hyniem pod údermi tvojej ruky. 12 Za previnenie napomínaš ľudí trestom, ako moľ ničíš to, po čom túžia. Veru, každý človek je len vánok. — Sela — 13 Hospodin, vypočuj moju modlitbu! Venuj pozornosť môjmu volaniu o pomoc! Nemlč, keď slzy prelievam! Veď pre teba som len cudzinec, iba pútnik ako všetci moji otcovia. 14 Odvráť svoj pohľad odo mňa, aby som pookrial, skôr než odídem a už ma nebude.
Matúš 17, 1 O šesť dní vzal Ježiš so sebou Petra, Jakuba a jeho brata Jána a vyviedol ich na vysoký vrch, kde boli sami. 2 Tam sa pred nimi premenil: tvár sa mu zaskvela sťa slnko a rúcho mu zbelelo ako svetlo. 3 A hľa, zjavil sa im Mojžiš a Eliáš a rozprávali sa s ním. 4 Peter na to povedal Ježišovi: „Pane, je dobre, že sme tu. Ak chceš, urobím tu tri stany: jeden tebe, jeden Mojžišovi a jeden Eliášovi.“ 5 Kým ešte hovoril, zahalil ich jasný oblak a vtom bolo z oblaku počuť hlas: „Toto je môj milovaný Syn, ktorého som si obľúbil. Jeho počúvajte!“ 6 Keď to učeníci počuli, padli na tvár a veľmi sa báli.7 Ježiš však prišiel, dotkol sa ich a povedal: „Vstaňte a nebojte sa!“ 8 Keď pozdvihli oči, nevideli nikoho, iba samého Ježiša.9 Keď schádzali z vrchu, prikázal im Ježiš: „Nehovorte nikomu o tom videní, kým Syn človeka nevstane z mŕtvych.“ 10 Učeníci sa ho opýtali: „Prečo teda zákonníci hovoria, že najprv musí prísť Eliáš?“ 11 On odpovedal: „Naozaj, Eliáš príde a všetko obnoví. 12 Ba, hovorím vám, že Eliáš už prišiel, a nespoznali ho, ale urobili s ním, čo chceli. Takisto bude od nich trpieť aj Syn človeka.“ 13 Vtedy učeníci porozumeli, že im hovoril o Jánovi Krstiteľovi.

Žalmy 38; Matúš 16,24-28
2024-08-27
Žalmy 38, 1 Dávidov žalm na spomienku.2 Hospodin, netrestaj ma vo svojom hneve, nekarhaj ma vo svojom rozhorčení. 3 Veď tvoje šípy uviazli vo mne a tvoja ruka doľahla na mňa. 4 Pre tvoj hrozný hnev niet zdravého miesta na mojom tele, ani moje kosti nie sú v poriadku pre môj hriech. 5 Veď previnenia mi prerástli cez hlavu. Je to ťažké bremeno, ťažšie, než unesiem. 6 Páchnu a hnisajú mi rany pre moju nerozvážnosť. 7 Zohnutý som a veľmi skľúčený, smutne sa vlečiem celý deň, 8 lebo mám bedrá celkom zapálené a zdravého miesta niet na mojom tele. 9 Som otupený a nesmierne zdrvený, kvíliacim srdcom nariekam. 10 Pane, predostrel som ti každé svoje želanie a moje vzdychanie nie je skryté pred tebou. 11 Srdce sa mi prudko rozbúchalo. Sila ma opustila. A svetlo mojich očí? Aj to zhaslo. 12 Moji milí a priatelia neuniesli moju chorobu. Moji príbuzní stoja obďaleč. 13 Tí, čo za mnou sliedia, nastavili mi pascu. Tí, čo mi chcú zle, radili sa, ako ma zničia. Celé dni vymýšľajú úklady, 14 ale ja som ako hluchý. Nepočujem. Som ako nemý, čo ústa neotvorí. 15 Som ako človek, čo nepočuje, a nevie sa brániť ústami. 16 Hospodin, teba očakávam. Pán, môj Boh, ty mi odpovieš. 17 Preto som mohol povedať: „Nech sa už neradujú nado mnou a keď sa potknem, nech sa nevystatujú nado mnou.“ 18 Veď už takmer padám a moja bolesť trvá ustavične. 19 Preto vyznávam svoju vinu a trápim sa pre svoj hriech. 20 Moji nepriatelia sú živí a mocní. Mnoho je tých, čo ma neprávom nenávidia, 21 odplácajú sa mi zlým za dobré a napádajú ma za snahu o dobro. 22 Hospodin, neopusť ma! Bože môj, nevzďaľuj sa odo mňa! 23 Ponáhľaj sa mi na pomoc, Pán, moja spása!
Matúš 16, 24 Vtedy povedal Ježiš svojim učeníkom: „Ak niekto chce ísť za mnou, nech zaprie sám seba, vezme svoj kríž a nasleduje ma. 25 Lebo kto by chcel zachrániť svoj život, stratí ho, a kto by stratil svoj život pre mňa, nájde ho. 26 Veď čo osoží človeku, ak získa hoci celý svet, ale uškodí svojmu životu? Alebo čo dá človek na výmenu za svoj život? 27 Lebo Syn človeka príde v sláve svojho Otca so svojimi anjelmi a vtedy odmení každého podľa jeho skutkov. 28 Amen, hovorím vám, že niektorí z tých, čo tu stoja, určite neokúsia smrť, kým neuvidia Syna človeka prichádzať v jeho kráľovstve.“

Žalmy 37; Matúš 16,21-23
2024-08-26
Žalmy 37, 1 Dávidov. (alef) Nerozčuľuj sa nad ničomníkmi, nežiarli na páchateľov bezprávia!2 Veď rýchlo uschnú ako tráva a zvädnú ako zelená bylina. (bét) 3 Dúfaj v Hospodina a konaj dobro, bývaj vo vlastnej krajine a zachovávaj vernosť. 4 Raduj sa v Hospodinovi a dá ti, po čom túži tvoje srdce. (gimel) 5 Zver svoju cestu Hospodinovi, dôveruj mu a on sa o všetko postará. 6 Tvojej spravodlivosti dá vyjsť ako svetlu a tvojmu právu ako jasnému poludniu. (dalet) 7 Utíš sa pred Hospodinom, vyčkaj na neho a nerozčuľuj sa nad tým, kto má úspech, a nad tým, kto je zákerný. (hé) 8 Prestaň sa hnevať a zanechaj zlosť! Nerozčuľuj sa, vedie to len k zlému! 9 Veď ničomníci budú vyhubení, ale tí, čo očakávajú Hospodina, budú vlastniť krajinu. (vav) 10 Ešte chvíľku a bude po bezbožníkovi, budeš hľadať, kde je, a nenájdeš ho. 11 Pokorní však budú vlastniť zem a budú sa radovať z hojnosti pokoja. (zajin) 12 Bezbožník kladie nástrahy spravodlivému, cerí na neho zuby. 13 Pán sa mu smeje, lebo vidí, že príde jeho deň. (chét) 14 Bezbožníci tasia meče a napínajú luky, aby zrazili bedára a chudobného a pozabíjali tých, čo žijú statočne. 15 Vlastný meč im vnikne do srdca a luky sa im polámu. (tét) 16 Lepšie je to málo, čo má spravodlivý, než hojnosť, čo majú mnohí bezbožníci, 17 lebo ramená bezbožníkov budú polámané, ale spravodlivých podoprie Hospodin. (jód) 18 Hospodin pozná dni bezúhonných a ich dedičstvo bude trvať večne. 19 Nebudú zahanbení v zlých časoch, v dňoch hladu sa nasýtia. (kaf) 20 No bezbožníci zahynú. Nepriatelia Hospodina sa pominú ako pôvab lúk, rozplynú sa ako dym. (lamed) 21 Bezbožník si požičia, ale nevráti, spravodlivý má však súcit a rozdáva. 22 Tí, ktorých požehnáva Boh, budú vlastniť zem a tí, ktorých preklína, budú vyhubení. (mém) 23 Hospodin upevňuje kroky človeka, v jeho ceste má záľubu. 24 Ak spadne, nezostane ležať, lebo mu Hospodin podoprie ruku. (nún) 25 Bol som mladý a zostarol som, no spravodlivého som nevidel opusteného ani jeho potomstvo žobrať o chlieb. 26 Vždy má súcit, požičiava a jeho potomstvo bude požehnané. (samech) 27 Odvráť sa od zla, konaj dobro a bývaj tu naveky! 28 Veď Hospodin miluje právo, neopustí svojich zbožných, (ajin) naveky ich zachová, ale potomstvo bezbožných bude vyhubené. 29 Spravodliví budú vlastniť krajinu, budú v nej bývať naveky. (pé) 30 Ústa spravodlivého hovoria múdrosť, jeho jazyk vyslovuje právo. 31 V srdci má zákon svojho Boha, jeho kroky sa nezachvejú. (cadé) 32 Bezbožník striehne na spravodlivého, usiluje sa ho usmrtiť. 33 Hospodin ho nenechá v jeho rukách, nedopustí, aby ho súd vyhlásil za vinného. (kóf) 34 Dúfaj v Hospodina, pridŕžaj sa jeho cesty. Povýši ťa, aby si zaujal krajinu. Vtedy budeš svedkom záhuby bezbožníkov. (réš) 35 Videl som ukrutného bezbožníka, vypínal sa ako zelený strom. 36 Pominul sa, pozrite, niet ho! Hľadal som ho, ale nenašiel sa. (šín) 37 Zachovávaj bezúhonnosť a dbaj o úprimnosť, lebo budúcnosť patrí pokojamilovnému. 38 Odbojníci budú celkom vyhubení, budúcnosťou bezbožných je záhuba. (tav) 39 Spása spravodlivých je od Hospodina, on je pevnosťou v čase súženia. 40 Hospodin im pomôže a vyslobodí ich, oslobodí ich od bezbožníkov, zachráni ich, lebo sa utiekajú k nemu.
Matúš 16, 21 Odvtedy začal Ježiš vysvetľovať svojim učeníkom, že musí ísť do Jeruzalema a mnoho trpieť od starších, veľkňazov a zákonníkov, bude zabitý a na tretí deň vzkriesený. 22 Peter ho vzal bokom a začal mu dohovárať: „Nech ti je Boh milostivý, Pane! To sa ti nesmie stať!“ 23 Ale on sa obrátil a povedal Petrovi: „Choď za mňa, satan! Si mi na pohoršenie, lebo nemyslíš na Božie veci, ale na ľudské.“

Žalmy 36; Matúš 16,13-20
2024-08-25
Žalmy 36, 1 Zbormajstrovi. Od Hospodinovho sluhu Dávida.2 V srdci bezbožníka prehovára zloba a Božia bázeň chýba pred jeho očami. 3 Je príliš samoľúby, aby uznal a znenávidel svoju vinu. 4 Slová jeho úst sú samá podlosť a klam. Prestal konať rozvážne a správne. 5 Na svojom lôžku vymýšľa neprávosť. Dáva sa na nedobré cesty, neštíti sa zlého. 6 Hospodin, tvoje milosrdenstvo siaha po nebesia a tvoja vernosť až k oblakom. 7 Tvoja spravodlivosť je ako Božie vrchy, tvoje právo je ako morské hlbiny. Ty, Hospodin, zachraňuješ ľudí i zver. 8 Bože, aká vzácna je tvoja milosť! Ľudia sa utiekajú do tône tvojich krídel. 9 Sýtia sa hojnosťou tvojho domu, napájaš ich z riavy tvojich slastí. 10 Veď u teba je prameň života. V tvojom svetle uvidíme svetlo. 11 Zachovaj svoju milosť tým, čo ťa poznajú, a spravodlivosť tým, čo majú úprimné srdce. 12 Nech ma nepošliape noha pyšného a neodoženie ma ruka bezbožníkov. 13 Tam padli páchatelia neprávosti, zrútili sa a nemôžu vstať.
Matúš 16, 13 Keď Ježiš prišiel do končín Cézarey Filipovej, opýtal sa svojich učeníkov: „Za koho pokladajú ľudia Syna človeka?“ 14 Odpovedali: „Jedni za Jána Krstiteľa, druhí za Eliáša, iní za Jeremiáša alebo za jedného z prorokov.“ 15 Opýtal sa ich: „A vy ma za koho pokladáte?“ 16 Šimon Peter odpovedal: „Ty si Kristus, Syn živého Boha.“ 17 Ježiš mu odpovedal: „Blahoslavený si, Šimon, syn Jonáša, lebo ti to nezjavilo telo a krv, ale môj Otec, ktorý je v nebesiach. 18 A ja ti hovorím: Ty si Peter a na tej skale postavím svoju Cirkev a pekelné brány ju nepremôžu. 19 Dám ti kľúče od nebeského kráľovstva; čo zviažeš na zemi, bude zviazané v nebi, a čo rozviažeš na zemi, bude rozviazané v nebi.“ 20 Vtedy učeníkom prikázal, aby nikomu nehovorili, že on je Kristus.

Žalmy 35; Matúš 16,1-12
2024-08-24
Žalmy 35, 1 Dávidov. Hospodin, spor sa s tými, čo so mnou vedú spor, napadni tých, čo mňa napádajú!2 Uchop veľký a malý štít! Vstaň a pomôž mi! 3 Vztýč kopiju a zataras cestu tým, čo ma prenasledujú. Povedz mi: „Ja som tvoja spása.“ 4 Nech sa hanbia a pýria tí, čo mi siahajú na život. Nech zahanbení ustúpia, čo snujú zlo proti mne. 5 Nech sú ako plevy vo vetre, nech ich Hospodinov anjel rozoženie! 6 Nech je ich cesta tmavá a klzká, nech ich Hospodinov anjel prenasleduje. 7 Veď mi bezdôvodne nastavili sieť, bez príčiny kopali jamu, aby ma dostali. 8 Nech ho nečakane stihne záhuba a sám nech uviazne v sieti, ktorú nastavil, nech ta spadne a zahynie! 9 Moja duša bude však jasať v Hospodinovi, bude sa tešiť z jeho spásy. 10 Celá moja bytosť nech povie: „Hospodin, kto je ako ty?! Zachraňuješ slabšieho pred silnejším, chudobného a bedára pred tým, čo ho zdiera.“ 11 Povstávajú podlí svedkovia a vypytujú sa ma na to, o čom ani neviem. 12 Zlým sa mi odplácajú za dobré, som ako sirota. 13 Keď oni boli chorí, ja som sa odel vrecovinou a koril pôstom. Kiežby sa mi modlitba za nich vrátila späť! 14 Chodieval som k chorému ako k priateľovi či bratovi, smútil som ako za matkou, zármutok ma zronil. 15 Oni sa však zhŕkli a radovali sa z môjho pádu. Bitkári, ktorých som nepoznal, zbehli sa proti mne a bez prestania ma tupili. 16 Rúhali sa, škodoradostne sa mi posmievali a cerili na mňa zuby. 17 Pane! Dokedy sa budeš na to dívať? Zachráň mi život pred ich pustošením, to jediné, čo mám, pred levíčatami. 18 Budem ťa zvelebovať vo veľkom zhromaždení, chváliť ťa budem pred početným ľudom. 19 Nech sa neradujú nado mnou podlí nepriatelia, nech nepožmurkávajú tí, čo ma bezdôvodne nenávidia. 20 Veď to, čo hovoria, neslúži pokoju. Šíria klamstvá o tichých v krajine. 21 Naširoko otvárajú ústa proti mne a hovoria: „Dobre ti tak! Vidíme to na vlastné oči.“ 22 Hospodin, ty si to videl. Nemlč! Pane, nevzďaľuj sa odo mňa! 23 Prebuď sa a postav sa za moje právo, za môj spor, Boh môj a Pán môj! 24 Hospodin, môj Bože, súď ma podľa svojej spravodlivosti! Nech sa neradujú nado mnou. 25 Nech si nemyslia: „Dobre mu tak, to sme chceli!“ Nech nepovedia: „Prehltli sme ho.“ 26 Nech sa zahanbia a zapýria všetci, čo sa tešia z môjho nešťastia. Nech sa odejú hanbou a potupou tí, čo sa povyšujú nado mňa. 27 Nech plesajú a tešia sa tí, čo mi žičia spravodlivosť. Nech ustavične hovoria: „Veľký je Hospodin, ktorý doprial pokoj svojmu služobníkovi.“ 28 Môj jazyk bude hlásať tvoju spravodlivosť a šíriť chválu o tebe deň čo deň.
Matúš 16, 1 Nato prišli farizeji a saduceji a podrobili ho skúške. Žiadali, aby im ukázal znamenie z neba. 2 On im však odpovedal: „Keď nastane večer, hovoríte: ‚Bude pekne, nebo sa červenie.‘ 3 A ráno: ‚Dnes bude nečas, nebo je červené a zamračené.‘ Vzhľad oblohy viete posúdiť a znamenia čias neviete? 4 Zlé a cudzoložné pokolenie žiada znamenie, ale znamenie nedostane, iba ak Jonášovo znamenie.“ Nechal ich tam a odišiel. 5 Keď učeníci išli na druhý breh, zabudli si vziať chleby. 6 Ježiš im povedal: „Dajte si pozor a vyvarujte sa kvasu farizejov a saducejov.“ 7 Premýšľali teda a hovorili: „Nevzali sme si chleby.“ 8 Ježiš to spozoroval a povedal: „Maloverní, čo rozmýšľate o tom, že nemáte chleby? 9 Ešte nechápete, a ani sa nepamätáte na tých päť chlebov pre päťtisíc ľudí a koľko košov ste nazbierali? 10 Ani na sedem chlebov pre štyritisíc ľudí a koľko košíkov ste nazbierali? 11 Ako to, že nerozumiete, že som vám nehovoril o chleboch? Varujte sa však kvasu farizejov a saducejov.“ 12 Vtedy pochopili, že im nehovoril, aby sa varovali chlebového kvasu, ale učenia farizejov a saducejov.

Žalmy 34; Matúš 15,29-39
2024-08-23
Žalmy 34, 1 Dávidov. Keď predstieral pomätenosť pred Abímelechom, ktorý ho odohnal a on odišiel. (álef)
2 Zvelebovať budem Hospodina v každom čase, ústami ho budem ustavične chváliť. (bét)
3 Hospodinom sa budem chváliť, pokorní to počujú a zaradujú sa. (gimel)
4 Oslavujte so mnou Hospodina, spoločne vyvyšujme jeho meno! (dálet)
5 Hľadal som Hospodina, odpovedal mi, vytrhol ma zo všetkých hrôz. (hé)
6 Tí, čo ho uzrú, budú žiariť, ich tváre sa nezapýria. (zajin)
7 Tento úbožiak volal, Hospodin ho vypočul a vyslobodil ho zo všetkých súžení. (chét)
8 Hospodinov anjel táborí okolo bohabojných a vyslobodí ich. (tét)
9 Skúste a presvedčte sa, aký dobrý je Hospodin. Blahoslavený muž, čo sa utieka k nemu. (jod)
10 Bojte sa Hospodina jeho svätí, lebo tým, čo sa ho boja, nič nechýba. (kaf)
11 Levíčatá môžu biediť a hladovať, ale tým, čo hľadajú Hospodina, nič dobré nebude chýbať. (lámed)
12 Poďte, synovia, počúvajte ma, nech vás naučím bázni pred Hospodinom! (mém)
13 Kto je ten muž, čo si obľúbil život a miluje dni, v ktorých by zažil dobro? (nún)
14 Chráň si teda jazyk pred zlom, svoje pery pred lživými rečami, (sámek)
15 odvráť sa od zla, konaj dobro, hľadaj pokoj a usiluj sa oň! (ajin)
16 Hospodinove oči hľadia na spravodlivých, jeho uši počujú ich volanie o pomoc. (pé)
17 Hospodin čelí zločincom, aby vyhladil ich pamiatku zo zeme. (cádé)
18 Tých, čo volajú o pomoc, Hospodin počuje, z každého súženia ich vyslobodzuje. (kóf)
19 Hospodin je s tými, čo majú skrúšené srdce, zachraňuje tých, čo majú ubitého ducha. (réš)
20 Mnohé zlo musí vytrpieť spravodlivý, Hospodin ho však z každého vyslobodí. (šín)
21 Chráni mu všetky kosti, ani jediná sa mu nezlomí. (táv)
22 Zloba usmrtí bezbožníka. Kto nenávidí spravodlivého, bude pykať.
23 Hospodin vykúpi dušu svojich služobníkov. Nikto z tých, čo sa utiekajú k nemu, nebude pykať.
Matúš 15, 29 Keď Ježiš odtiaľ odišiel, prišiel ku Galilejskému moru. Vystúpil na vrch a tam si sadol. 30 Prišli k nemu veľké zástupy, ktoré mali so sebou chromých, mrzákov, slepých, nemých a mnoho iných. Kládli mu ich k nohám a on ich uzdravoval. 31 Ľudia sa čudovali, keď videli, že nemí hovoria, mrzáci sú zdraví, chromí chodia a slepí vidia. A oslavovali Boha Izraela.32 Ježiš si zavolal učeníkov a povedal im: Ľúto mi je tohto zástupu. Už tri dni zotrvávajú so mnou a nemajú čo jesť. Hladných ich nechcem poslať domov, aby nepoomdlievali po ceste. 33 Učeníci mu odpovedali: Kde vziať tu na pustatine toľko chleba, aby sme nasýtili taký veľký zástup? 34 Ježiš sa spýtal: Koľko chlebov máte? Odpovedali: Sedem a niekoľko rybičiek. 35 Nato rozkázal zástupom posadať si na zem. 36 Vzal tých sedem chlebov aj ryby, vzdal vďaku, lámal a dával učeníkom a učeníci zástupom. 37 Všetci jedli a nasýtili sa, ba nazbierali ešte plných sedem košov zvyškov. 38 Tých, ktorí jedli, bolo štyritisíc mužov, okrem žien a detí. 39 Potom zástupy rozpustil, nastúpil na loď a prišiel do kraja Magadan.

Žalmy 33; Matúš 15,21-28
2024-08-22
Žalmy 33, 1 Spravodliví, plesajte v Hospodinovi! Statočným pristane chválospev.
2 Oslavujte Hospodina citarou, hrajte mu na desaťstrunovej harfe!
3 Spievajte mu novú pieseň, krásne a hlasno rozozvučte struny!
4 Hospodinovo slovo je naozaj úprimné a všetky jeho skutky sú pravdivé.
5 Miluje spravodlivosť a právo. Hospodinova milosť napĺňa zem.
6 Hospodinovým slovom boli utvorené nebesia a dychom jeho úst všetky ich zástupy.
7 Zhromaždil morské vody ako do priehrady, oceány vlial do nádrží.
8 Nech sa celá zem bojí Hospodina, nech sa ho obávajú všetci obyvatelia sveta,
9 lebo povedal — a stalo sa, rozkázal — a povstal svet.
10 Hospodin marí zámery národov, navnivoč privádza úmysly ľudí.
11 Hospodinove zámery sú večné, úmysly jeho srdca pretrvávajú pokolenia.
12 Blahoslavený národ, ktorého Bohom je Hospodin, ľud, ktorý si on vyvolil za dedičstvo.
13 Hospodin hľadí z nebies, vidí všetkých ľudí.
14 Z miesta, kde tróni, pozoruje všetkých obyvateľov zeme.
15 Ten, ktorý každému zvlášť stvárnil srdce, všíma si všetky ich skutky.
16 Kráľa nezachráni veľké vojsko, hrdinu neoslobodí veľká sila.
17 Kôň je klamná pomoc, nezachraňuje ani svojou veľkou silou.
18 Hospodinovo oko spočíva na tých, čo sa ho boja, na tých, čo očakávajú jeho milosť,
19 aby zachránil ich dušu pred smrťou a ich život v čase hladu.
20 Naša duša očakáva Hospodina, on je naša pomoc a náš štít.
21 V ňom sa raduje naše srdce, lebo dúfame v jeho sväté meno.
22 Hospodin, nech je tvoja milosť nad nami tak, ako ťa očakávame!
Matúš 15, 21 Odtiaľ sa Ježiš pobral do okolia Týru a Sidonu. 22 Tu vyšla istá kanaánska žena z toho kraja a kričala: Zmiluj sa nado mnou, Pane, Syn Dávidov! Moja dcéra je hrozne posadnutá démonom. 23 On jej však neodpovedal ani slovo. Jeho učeníci prišli a prosili ho: Zbav sa jej, lebo kričí za nami. 24 Odpovedal im: Som poslaný iba k ovciam, ktoré sa stratili z domu Izraela. 25 No ona prišla, klaňala sa mu a hovorila: Pane, pomôž mi! 26 On jej však povedal: Nie je dobré vziať chlieb deťom a hodiť ho šteňatám. 27 No ona povedala: Áno, Pane, veď aj šteňatá sa živia odrobinami, ktoré padajú zo stola ich pánov. 28 Vtedy jej Ježiš povedal: Žena, veľká je tvoja viera! Nech sa ti stane, ako si želáš! A v tú hodinu jej dcéra ozdravela.

Žalmy 32; Matúš 15,10-20
2024-08-21
Žalmy 32, 1 Dávidov. Poučenie. Blahoslavený, komu je priestupok odpustený a hriech prikrytý.
2 Blahoslavený človek, ktorému Hospodin nepočíta vinu a v jeho duchu niet podvodu.
3 Kým som mlčal, chradli moje kosti a celý deň som nariekal.
4 Veď dňom i nocou doliehala na mňa tvoja ruka. Moja životná sila vysychala ako v letnej páľave. — Sela —
5 Vyznal som ti svoj hriech a nezatajil svoju vinu. Povedal som: Vyznám Hospodinovi svoje priestupky. Ty si potom odpustil vinu môjho hriechu. — Sela —
6 Nech sa preto k tebe modlí každý nábožný, kým ťa možno nájsť, aby ho veľké záplavy nedosiahli.
7 Ty si moja skrýša. Ochrániš ma pred súžením, zahrnieš ma radosťou zo spásy. — Sela —
8 Poučím ťa a ukážem ti cestu, ktorou máš kráčať. Poradím ti a budem ťa mať na očiach.
9 Nebuďte bez rozumu ako kôň a mulica, ktorých silu treba krotiť uzdou a zubadlom, inak ich neovládneš.
10 Bezbožník má mnoho bolestí, ale ten, kto dúfa v Hospodina, bude zahrnutý milosťou.
11 Radujte sa a jasajte v Hospodinovi, spravodliví! Plesajte všetci, čo máte úprimné srdce!
Matúš 15, 10 Nato zavolal zástup a povedal im: Počujte a pochopte! 11 Človeka nepoškvrňuje to, čo vchádza do úst, ale čo vychádza z úst, to poškvrňuje človeka. 12 Tu prišli učeníci a povedali mu: Vieš, že sa farizeji pohoršili, keď počuli to slovo? 13 On im odpovedal: Každá rastlina, ktorú nezasadil môj nebeský Otec, bude vykorenená. 14 Nechajte ich! Sú to slepí vodcovia slepých. Ak však slepý vedie slepého, obaja padnú do jamy. 15 Peter mu nato povedal: Vysvetli nám toto podobenstvo! 16 On odpovedal: Či ste ešte aj vy takí nechápaví? 17 Nerozumiete, že všetko, čo vchádza do úst, príde do žalúdka a vylúči sa do stoky? 18 No to, čo vychádza z úst, pochádza zo srdca a poškvrňuje človeka. 19 Zo srdca totiž pochádzajú zlé myšlienky, vraždy, cudzoložstvá, smilstvá, krádeže, falošné svedectvá a rúhania. 20 To sú veci, ktoré človeka poškvrňujú, ale jesť neumytými rukami človeka nepoškvrňuje.

Žalmy 31; Matúš 15,1-9
2024-08-20
Žalmy 31, 1 Zbormajstrovi. Dávidov žalm.
2 Hospodin, k tebe som sa utiekal, nech nie som nikdy zahanbený. Zachráň ma svojou spravodlivosťou!
3 Nakloň ku mne svoje ucho! Čím skôr ma zachráň! Buď mi opevnenou skalou, pevnosťou mojej spásy.
4 Veď ty si moja skala, moja pevnosť, pre svoje meno ma veď a sprevádzaj.
5 Vyveď ma z osídla, ktoré mi nastavili. Ty si predsa moja pevnosť.
6 Svojho ducha zverujem do tvojej ruky. Vykúpil si ma, Hospodin, verný Bože.
7 Nenávidím tých, čo uctievajú márne modly. Ja dúfam len v Hospodina.
8 Smiem jasať a radovať sa z tvojej milosti. Zhliadol si na moju biedu, vedel si o mne, keď som bol v duševnej tiesni.
9 Nevydal si ma do ruky nepriateľa, postavil si mi nohy na voľné priestranstvo.
10 Hospodin, zmiluj sa nado mnou, lebo som v tiesni! Moje oči, duša i telo ochabli od žiaľu.
11 Môj život sa míňa v žiali a moje roky v stonaní. Vlastnou vinou mi opadla sila a moje kosti skrehli.
12 Všetci moji odporcovia, najmä susedia, ma potupujú. Som postrachom svojim známym. Tí, čo ma vidia na verejnosti, utekajú predo mnou.
13 Vypadol som im z mysle ako mŕtvy. Podobám sa na rozbitú nádobu.
14 Počul som predsa šepkanie mnohých: Hrôza zo všetkých strán! Spolčili sa proti mne, radia sa, ako by mi vzali život.
15 Ja len tebe dôverujem, Hospodin. Povedal som: Ty si môj Boh.
16 V tvojej ruke je môj čas. Vytrhni ma z moci nepriateľov a prenasledovateľov.
17 Rozjasni tvár nad svojím služobníkom. Zachráň ma svojou milosťou!
18 Hospodin, nedaj ma zahanbiť, veď som volal k tebe. Bezbožníci sa zahanbia, umĺknu v ríši mŕtvych.
19 Nech onemejú lživé pery, čo hovoria naduto, nehanebne a pohŕdavo proti spravodlivému.
20 Aká nesmierna je tvoja dobrota! Uchoval si ju pre tých, čo sa ťa boja. Preukázal si ju tým, čo sa zjavne utiekajú k tebe.
21 Schováš ich vo svojom úkryte pred ľudskou zákernosťou. Skryješ ich vo svojom príbytku pred svárlivými jazykmi.
22 Hospodin je zvelebený, lebo mi zázračne prejavil milosť v obkľúčenom meste.
23 V úzkosti som si povedal: Odvrhnutý som spred tvojej tváre. Ty si však vypočul môj úpenlivý hlas, keď som k tebe volal o pomoc.
24 Milujte Hospodina všetci jeho zbožní. Hospodin chráni verných, no vrchovato odpláca povýšencom.
25 Všetci, čo očakávate Hospodina, buďte silní a nech je pevné vaše srdce.
Matúš 15, 1 Vtedy prišli k Ježišovi farizeji a zákonníci z Jeruzalema a spýtali sa: 2 Prečo tvoji učeníci prestupujú tradíciu starších? Veď si neumývajú ruky, keď idú jesť chlieb! 3 On im odpovedal: A vy prečo prestupujete Božie prikázanie pre svoju tradíciu? 4 Veď Boh povedal: Cti svojhootca aj matku! A: Kto zlorečí otcovi alebo matke, musí zomrieť. 5 Vy však hovoríte: Človek, ktorý by povedal otcovi alebo matke: To, čo by si mal dostať odo mňa, je dar — 6 ten už vraj nemusí ctiť svojho otca. Takto ste zbavili platnosti Božie slovo pre svoju tradíciu. 7 Pokrytci, dobre o vás prorokoval Izaiáš, keď povedal: 8 Tento ľud ma ctí perami, ale jeho srdce je odo mňa ďaleko. 9 Zbytočne ma však uctievajú, lebo ako náuku podávajú ľudské príkazy.

Žalmy 30; Matúš 14,22-36
2024-08-19
Žalmy 30, 1 Žalm. Pieseň pri posviacke chrámu. Dávidov.
2 Hospodin, chválim ťa, lebo si ma zachránil. Nedovolil si, aby moji nepriatelia jasali nado mnou.
3 Hospodin, môj Bože, volal som k tebe o pomoc a uzdravil si ma.
4 Hospodin, vyviedol si ma z ríše mŕtvych. Zachoval si ma pri živote, aby som nezostúpil do hrobu.
5 Oslavujte Hospodina hudbou, vy, jeho zbožní, chváľte jeho svätú pamiatku!
6 Jeho hnev trvá chvíľku, jeho milosť však po celý život. Plač môže trvať do noci, s ránom však prichádza plesanie.
7 Keď som bol v bezpečí, povedal som si: Nikdy sa nezachvejem.
8 Hospodin, tvoja priazeň ma pozdvihla na pevný vrch. Zmocnil sa ma strach, keď si skryl svoju tvár.
9 Hospodin, volám k tebe. Úpenlivo prosím svojho Pána o milosť:
10 Čo by si mal z môjho života, keby som zostúpil do hrobu? Chválil by ťa prach? Oznámil by tvoju vernosť?
11 Počúvaj, Hospodin! Zmiluj sa nado mnou! Hospodin, pomôž mi!
12 Môj nárek si zmenil na tanec. Vyzliekol si mi smútočný šat a odel si ma radosťou,
13 aby nikdy neutíchla oslavná pieseň pre teba. Hospodin, môj Bože, navždy ťa chcem velebiť.
Matúš 14, 22 Nato hneď prikázal učeníkom nastúpiť na loď a ísť pred ním na druhú stranu, kým nerozpustí zástupy. 23 Keď rozpustil zástupy, vystúpil na vrch do samoty modliť sa. Keď sa zvečerilo, bol tam sám. 24 Loď bola vzdialená od brehu už mnoho stadií a zmietali ňou vlny, pretože vietor fúkal proti nim. 25 Počas štvrtej nočnej stráže prišiel k nim Ježiš, kráčajúc po mori. 26 Keď ho učeníci videli kráčať po mori, prestrašení hovorili: To je prízrak! A od strachu kričali. 27 Ale Ježiš sa im hneď ozval: Vzmužte sa! Ja som to! Nebojte sa! 28 Peter mu odpovedal: Pane, ak si to ty, rozkáž mi, aby som prišiel k tebe po vode! 29 On povedal: Poď! Peter vystúpil z lode, kráčal po vode a šiel k Ježišovi. 30 Ale keď videl, že vietor je silný, zľakol sa, začal sa topiť a kričal: Pane, zachráň ma! 31 Ježiš hneď vystrel ruku, chytil ho a povedal mu: Maloverný, prečo si pochyboval? 32 Len čo vstúpili na loď, vietor utíchol. 33 Tí, čo boli na lodi, klaňali sa mu a hovorili: Naozaj si Boží Syn. 34 Keď sa preplavili na druhý breh, zakotvili pri Genezarete. 35 Obyvatelia toho kraja ho spoznali a rozchýrili to po celom okolí. Nato k nemu prinášali všetkých chorých. 36 Prosili ho, aby sa smeli dotknúť aspoň obruby jeho rúcha. Tí, čo sa ho dotkli, ozdraveli.

Žalmy 29; Matúš 14,13-21
2024-08-18
Žalmy 29, 1 Žalm Dávidov. Zvelebujte Hospodina, synovia Boží, zvelebujte Hospodinovu slávu a moc!
2 Velebte slávu Hospodinovho mena! Klaňajte sa Hospodinovi pri jeho svätom zjavení.
3 Hlas Hospodina znie nad vodami, slávny Boh zahrmel, Hospodin sa ozval nad mohutnými vodami.
4 Hlas Hospodina je mocný. Hlas Hospodina je veľkolepý.
5 Hlas Hospodina láme cédre. Hospodin vyvracia libanonské cédre.
6 Prinúti Libanon, aby skákal ako teľa, a Sirjón ako byvolie mláďa.
7 Hlas Hospodina kreše ohnivé plamene.
8 Hlas Hospodina otriasa púšťou. Hlas Hospodina otriasa púšťou Kádeš.
9 Hlas Hospodina urýchľuje pôrod jeleníc a lesy zbavuje lístia. V jeho chráme všetko volá: Sláva!
10 Hospodin trónil nad potopou, Hospodin tróni ako kráľ naveky.
11 Hospodin dáva silu svojmu ľudu. Hospodin požehnáva svoj ľud pokojom.
Matúš 14, 13 Keď to Ježiš počul, odišiel na lodi a utiahol sa do ústrania na osamelé miesto. Zástupy sa o tom dopočuli a z miest išli pešo za ním. 14 Keď vystúpil z lode a videl veľký zástup ľudí, prišlo mu ich ľúto a uzdravoval ich chorých. 15 Keď sa zvečerilo, pristúpili k nemu učeníci a povedali: Toto je odľahlé miesto a čas pokročil. Prepusť teda zástupy, nech si idú do dedín nakúpiť jedlo. 16 Ježiš im však povedal: Nemusia nikam chodiť, vy im dajte jesť. 17 Oni mu odpovedali: Máme tu iba päť chlebov a dve ryby. 18 Vyzval ich: Prineste mi ich sem! 19 Zástupom rozkázal posadať si na trávu, vzal tých päť chlebov a dve ryby, pozdvihol oči k nebu, dobrorečil, lámal a dával učeníkom chleby a učeníci zástupom. 20 Všetci jedli a nasýtili sa, ba nazbierali aj dvanásť plných košov zvyškov. 21 Len mužov, ktorí jedli, bolo asi päťtisíc; okrem nich tam boli aj ženy a deti.

Žalmy 28; Matúš 14,1-12
2024-08-17
Žalmy 28, 1 Dávidov. Hospodin, volám k tebe! Skala moja, nemlč! Ak budeš mlčať, budem sa podobať tým, čo zostupujú do hrobu.
2 Počuj môj úpenlivý hlas, keď volám k tebe o pomoc a spínam ruky k tvojej veľsvätyni.
3 Nezaraď ma medzi bezbožníkov a páchateľov bezprávia. S blížnymi sa vľúdne zhovárajú, ale v srdci majú zlobu.
4 Nalož s nimi podľa ich skutkov, podľa ich zlých činov. Nalož s nimi podľa diela ich rúk, odplať im podľa ich zásluh.
5 Oni predsa nechápu skutky Hospodina ani dielo jeho rúk. Zničí ich a neobnoví.
6 Nech je zvelebený Hospodin, lebo vypočul moje úpenlivé volanie o pomoc.
7 Hospodin je moja sila a môj štít. Moje srdce mu dôveruje. Dostalo sa mi pomoci a srdce mi zaplesalo. Vďačne ho oslavujem piesňou.
8 Hospodin je sila svojho ľudu a pevné útočisko jeho pomazaného.
9 Spas ľud svoj! Požehnaj svoje dedičstvo! Buď mu pastierom naveky!
Matúš 14, 1 V tom čase sa tetrarcha Herodes dopočul o Ježišovi. 2 Svojim sluhom povedal: Toto je Ján Krstiteľ! Vstal z mŕtvych, a preto pôsobia v ňom zázračné sily. 3 Herodes totiž chytil Jána a v putách ho vrhol do žalára pre Herodiadu, manželku svojho brata Filipa. 4 Lebo mu Ján povedal: Nie je ti dovolené mať ju za manželku. 5 Preto ho chcel zabiť, ibaže sa bál ľudu, lebo ho pokladali za proroka. 6 Na Herodesove narodeniny dcéra Herodiady tancovala uprostred hostí a zapáčila sa Herodesovi, 7 takže jej pod prísahou sľúbil dať, čo si len zažiada. 8 Na pokyn svojej matky povedala: Daj mi tu na mise hlavu Jána Krstiteľa. 9 Kráľ sa zarmútil, ale pre prísahu a kvôli hosťom rozkázal, aby jej ju dali. 10 A tak dal Jána v žalári sťať. 11 Jeho hlavu priniesli na mise, dali ju dievčaťu a ono ju zanieslo svojej matke. 12 Jánovi učeníci prišli, vzali jeho mŕtve telo a pochovali ho. Potom to išli oznámiť Ježišovi.

Žalmy 27; Matúš 13,53-58
2024-08-16, 2024-08-05
Žalmy 27, 1 Dávidov. Hospodin je moje svetlo a moja spása. Koho sa mám báť? Hospodin je útočisko môjho života. Pred kým sa mám triasť?
2 Keď sa ku mne priblížili zlosynovia, aby ma zhltli, vtedy sa moji utláčatelia a nepriatelia potkli a padli.
3 Aj keby sa proti mne postavil vojenský tábor, nezľakne sa moje srdce. Aj keby sa proti mne strhla vojna, stále budem dúfať.
4 Len jedno som žiadal od Hospodina, len o to sa snažím, aby som smel bývať v jeho dome po všetky dni svojho života, aby som mohol rozjímať o dobrote Hospodina a obdivovať jeho chrám.
5 Veď ma schová vo svojom úkryte v deň pohromy. Ukryje ma v skrýši svojho stanu, postaví ma vysoko na skalu.
6 Teraz však pozdvihne moju hlavu nad nepriateľov vôkol mňa. V jeho stane prinesiem obety s plesaním. Spievať a hrať budem Hospodinovi.
7 Počúvaj, Hospodin, môj hlas, keď volám, zmiluj sa nado mnou a vypočuj ma!
8 Moje srdce ti pripomína tvoje slová: Hľadajte moju tvár! Hľadám tvoju tvár, Hospodin.
9 Neskrývaj svoju tvár predo mnou! Neodvracaj sa v hneve od svojho služobníka! Ty si mi pomáhal. Nezavrhni a neopusť ma, Bože mojej spásy!
10 Keby ma otec i matka opustili, Hospodin by sa ma ujal.
11 Hospodin, ukáž mi svoju cestu! Navzdory utláčateľom veď ma po priamom chodníku.
12 Nevydaj ma napospas utláčateľom, veď sa proti mne postavili falošní svedkovia; srší z nich krutosť.
13 Napriek tomu verím, že uzriem Hospodinovu dobrotu v krajine živých.
14 Očakávaj Hospodina! Buď silný! Nech je pevné tvoje srdce. Očakávaj Hospodina!
Matúš 13, 53 Keď Ježiš dokončil tieto podobenstvá, odišiel odtiaľ. 54 Prišiel do svojej domoviny a tam učil v synagóge, takže ľudia sa veľmi čudovali a hovorili: Odkiaľ má takúto múdrosť a mocné činy? 55 Nie je to syn tesára? Nevolá sa jeho matka Mária a jeho bratia Jakub, Jozef, Šimon a Júda? 56 A nežijú u nás aj všetky jeho sestry? Odkiaľ to potom všetko má? 57 A pohoršovali sa nad ním. Ježiš im však povedal: Prorok býva zaznávaný iba v domovine a vo vlastnom dome. 58 Pre ich nevieru neurobil tam mnoho divov.

Žalmy 26; Matúš 13,44-52
2024-08-15
Žalmy 26, 1 Dávidov. Súď ma, Hospodin, lebo som žil bezúhonne a dúfal som neochvejne v Hospodina.
2 Skúmaj ma, Hospodin, a skúšaj, ohňom mi prepáľ ľadviny a srdce!
3 Tvoje milosrdenstvo mám stále pred očami, žijem podľa tvojej pravdy.
4 Nevysedával som s ničomníkmi, neschádzal som sa s pokrytcami.
5 Nenávidel som spoločnosť zlosynov, k bezbožníkom si ani nesadnem.
6 Na znak nevinnosti si umývam ruky, smiem chodiť okolo tvojho oltára, Hospodin,
7 aby som ťa mohol chváliť piesňou vďaky a rozprávať o tvojich obdivuhodných skutkoch.
8 Hospodin! Milujem dom, v ktorom prebývaš, a miesto, kde je príbytok tvojej slávy.
9 Nezatrať moju dušu s hriešnikmi, môj život s krvilačnými ľuďmi.
10 Na ich rukách lipne hanebnosť, ich pravica je samý úplatok.
11 Ja však budem žiť bezúhonne. Vykúp ma a zmiluj sa nado mnou!
12 Moja noha stojí na rovine. V zhromaždeniach budem chváliť Hospodina.
Matúš 13, 44 Nebeské kráľovstvo je podobné pokladu ukrytému na poli. Keď ho človek našiel, skryl ho, od radosti šiel a predal všetko, čo mal, a kúpil to pole. 45 Nebeské kráľovstvo je ďalej podobné kupcovi, ktorý hľadal krásne perly. 46 Keď objavil jednu drahocennú perlu, odišiel, predal všetko čo mal, a kúpil ju.47 Nebeské kráľovstvo sa ďalej podobá sieti spustenej do mora, ktorá zachytila ryby každého druhu. 48 Keď sa naplnila, vytiahli ju na breh, sadli si, dobré povyberali do nádob a zlé vyhodili von. 49 Tak to bude aj na konci sveta: Vyjdú anjeli, oddelia zlých od spravodlivých 50 a uvrhnú ich do ohnivej pece. Tam bude plač a škrípanie zubami. 51 Pochopili ste to všetko? Odpovedali mu: Áno. 52 Nato im povedal: Preto každý zákonník, ktorý sa stal učeníkom nebeského kráľovstva, je ako hospodár, ktorý vynáša zo svojho skladu nové i staré veci.

Žalmy 25; Matúš 13,36-43
2024-08-14
Žalmy 25, 1 Dávidov. (álef) Na teba čakám, Hospodin, k tebe pozdvihujem dušu, môj Bože. (bét)
2 V teba som dúfal, nech nie som zahanbený, nech moji nepriatelia nejasajú nado mnou. (gimel)
3 Nebudú zahanbení ani tí, čo čakajú na teba. Zahanbení budú tí, čo sa pre nič za nič dopúšťajú nevery. (dálet)
4 Hospodin, daj mi poznať svoje cesty! Nauč ma kráčať po tvojich chodníkoch! (hé)
5 Veď ma svojou pravdou a vyučuj ma, lebo ty si Boh mojej spásy, na teba čakám deň čo deň. (váv)
6 Pamätaj, Hospodin, na svoje zľutovanie a milosť, ktoré trvajú od vekov. (zajin)
7 Na hriechy mojej mladosti a na moju odbojnosť nespomínaj! Pamätaj na mňa svojou milosťou, lebo si dobrotivý, Hospodin. (chét)
8 Hospodin je dobrý a úprimný, preto učí hriešnikov svojej ceste. (tét)
9 Vedie pokorných podľa práva, učí pokorných svojej ceste. (jod)
10 Všetky chodníky Hospodina sú milosrdenstvo a vernosť pre tých, čo zachovávajú jeho zmluvu a rozhodnutia. (kaf)
11 Pre svoje meno, Hospodin, odpusť mi vinu, lebo je veľká. (lámed)
12 Kto je ten človek, ktorý sa bojí Hospodina? Ukáže mu cestu, ktorú si má vybrať. (mém)
13 Pokojne bude spávať a jeho potomstvo zdedí krajinu. (nún)
14 Hospodin je priateľ tých, čo sa ho boja, a oboznamuje ich so svojou zmluvou. (sámek)
15 Stále upieram oči na Hospodina, lebo on mi vyslobodzuje nohy z osídel. (ajin)
16 Obráť sa ku mne a zmiluj sa nado mnou, lebo som osamelý a biedny. (pé)
17 Útrapy môjho srdca sa rozmnožili. Vyveď ma z mojich úzkostí! (cádé)
18 Pozri sa na moju biedu a trápenie! Sním zo mňa všetky hriechy! (réš)
19 Pozri, koľko mám nepriateľov! Ukrutne ma nenávidia. (šín)
20 Ochraňuj mi život a vysloboď ma! Nech sa nemusím hanbiť, že sa utiekam k tebe. (táv)
21 Bezúhonnosť a statočnosť ma ochraňujú, lebo dúfam v teba.
22 Bože, vykúp Izrael zo všetkých jeho útrap!
Matúš 13, 36 Vtedy rozpustil zástupy a vošiel do domu. Tam prišli za ním jeho učeníci a prosili ho: Vysvetli nám podobenstvo o kúkoli na poli. 37 On im odpovedal: Ten, kto seje dobré semeno, je Syn človeka 38 a pole je svet. Dobré semeno sú synovia kráľovstva, kúkoľ sú synovia Zlého, 39 nepriateľ, čo ho nasial, je diabol, žatva je koniec sveta a ženci sú anjeli. 40 Ako teda zbierajú kúkoľ a pália v ohni, tak bude na konci sveta. 41 Syn človeka pošle svojich anjelov, a tí vyzbierajú z jeho kráľovstva všetky pohoršenia i tých, čo páchajú neprávosť, 42 a hodia ich do ohnivej pece. Tam bude plač a škrípanie zubami. 43 Vtedy spravodliví zažiaria ako slnko v kráľovstve svojho Otca. Kto má uši, nech počuje!

Žalmy 24; Matúš 13,31-35
2024-08-13
Žalmy 24, 1 Dávidov žalm. Hospodinovi patrí zem i to, čo ju napĺňa, svet i tí, čo ho obývajú.
2 Veď on ho založil na moriach a upevnil na vodných prúdoch.
3 Kto smie vystúpiť na vrch Hospodina? Kto sa smie postaviť na jeho svätom mieste?
4 Ten, kto má ruky nevinné a srdce čisté; ten, kto sa neobracia k márnosti, ani falošne neprisahá.
5 Ten si odnesie požehnanie od Hospodina a ospravedlnenie od Boha svojej spásy.
6 To je pokolenie tých, čo sa na neho vypytuje; čo ťa vyhľadávajú, Bože Jákoba. — Sela —
7 Brány, zdvihnite hlavice! Prastaré vchody, zdvihnite sa, aby mohol vojsť Kráľ slávy!
8 Kto je ten Kráľ slávy? Hospodin, silný a mocný, Hospodin, vojnový hrdina.
9 Brány, zdvihnite hlavice! Prastaré vchody, zdvihnite sa, aby mohol vojsť Kráľ slávy!
10 Ktože je ten Kráľ slávy? Hospodin zástupov. On je ten Kráľ slávy! — Sela —
Matúš 13, 31 Ježiš im rozpovedal aj iné podobenstvo: Nebeské kráľovstvo je podobné horčičnému zrnku, ktoré človek vzal a zasial na svojom poli. 32 Hoci je zo všetkých semienok najmenšie, keď vyrastie, je väčšie ako všetky byliny a stáva sa z neho strom, takže prilietajú nebeské vtáky a hniezdia v jeho konároch. 33 Povedal im ďalšie podobenstvo: Nebeské kráľovstvo je podobné kvasu, ktorý vzala žena a zamiesila do troch meríc múky, takže všetko nakyslo. 34 Toto všetko hovoril Ježiš zástupom v podobenstvách. Bez podobenstiev im nehovoril nič, 35 aby sa splnilo, čo bolo povedané ústami proroka: Otvorím svoje ústa v podobenstvách, vyrozprávam, čo bolo skryté od založenia sveta.

Žalmy 23; Matúš 13,24-30
2024-08-12
Žalmy 23, 1 Dávidov žalm. Hospodin je môj pastier, nič mi nechýba.
2 Vodí ma na zelené pastviny, privádza ma k tichým vodám.
3 Obnovuje mi život, vodí ma správnymi cestami pre česť svojho mena.
4 Nebudem sa báť zlého, hoc by som šiel temným údolím. Veď ty si so mnou, tvoj prút a tvoja palica sú mi útechou.
5 Prestieraš mi stôl pred mojimi protivníkmi, hlavu mi natieraš olejom, môj kalich preteká.
6 Áno, dobrota a milosť budú ma sprevádzať po všetky dni môjho života. Vracať sa budem do domu Hospodina, pokiaľ budem žiť.
Matúš 13, 24 Predniesol im iné podobenstvo: Nebeské kráľovstvo je podobné človeku, ktorý na svojom poli zasial dobré semeno. 25 Kým však ľudia spali, prišiel jeho nepriateľ, nasial kúkoľ medzi pšenicu a odišiel. 26 Keď vyrástlo steblo a vyháňalo do klasu, ukázal sa aj kúkoľ. 27 Sluhovia prišli k hospodárovi a povedali mu: Pane, či si na svoje pole nezasial dobré semeno? Kde sa potom vzal kúkoľ? 28 On im odpovedal: To urobil nepriateľ. Sluhovia sa ho spýtali: Chceš, aby sme išli a vyzbierali ho? 29 On však odpovedal: Nie! Aby ste pri zbieraní kúkoľa nevytrhali súčasne aj pšenicu. 30 Nechajte oboje rásť spolu až do žatvy. V čase žatvy poviem žencom: Vyzbierajte najprv kúkoľ a zviažte ho do snopov na spálenie, ale pšenicu zvezte do mojej stodoly.

Žalmy 22; Matúš 13,10-23
2024-08-11
Žalmy 22, 1 Zbormajstrovi na nápev: Jelenica rannej zory. Dávidov žalm.
2 Bože môj, Bože môj! Prečo si ma opustil? Ďaleko si od mojej spásy, ďaleko od môjho kriku.
3 Bože môj, volám vo dne — neodpovedáš. Volám v noci — neviem sa utíšiť.
4 Ty, Svätý, tróniš nad chválami Izraela.
5 Naši otcovia dúfali v teba, dúfali, a ty si ich vyslobodzoval.
6 Volali k tebe, a boli zachránení. Dúfali v teba, a neboli zahanbení.
7 Som ako červ, nie ako človek; ľuďom som na posmech, ba aj vlastní ma zavrhli.
8 Všetci, čo ma vidia, posmievajú sa mi, uškŕňajú sa, pokyvujú hlavou:
9 Spoľahol sa na Hospodina, mal by ho zachrániť. Nech ho vytrhne, veď má v ňom záľubu.
10 Veď ty si ma vytiahol z lona matky, na jej prsiach dával si mi nádej.
11 Od svojho zrodu odkázaný som na teba, ty si môj Boh už od lona matky.
12 Nebuď ďaleko odo mňa, blíži sa súženie a niet toho, kto by pomohol.
13 Obkľúčilo ma mnoho býčkov, bášanské býky ma obstúpili.
14 Roztvorili tlamu proti mne ako dravý a revúci lev.
15 Som ako rozliata voda, uvoľnili sa mi všetky kosti. Moje srdce je ako vosk, roztopilo sa vo mne.
16 Hrdlo mi vyschlo ako črepiny, jazyk sa mi prilepil na podnebie, vrhol si ma do prachu smrti.
17 Psy ma obkľúčili, zovrela ma tlupa zlosynov, prebodli mi ruky a nohy.
18 Môžem si spočítať všetky kosti. Oni sa prizerajú, oči si pasú na mne.
19 Delia si moje rúcho, o môj odev losujú.
20 Ty sa však nevzďaľuj, Hospodin, Sila moja, ponáhľaj sa mi na pomoc!
21 Zachráň mi pred mečom život, to jediné, čo mám, z moci psov.
22 Vytrhni ma z tlamy levovej, spred rohov byvolov! — A ty si ma vypočul.
23 Svojim bratom chcem ohlasovať tvoje meno, v zhromaždení ťa chcem chváliť.
24 Vy, čo sa bojíte Hospodina, chváľte ho! Celé Jákobovo potomstvo, oslavujte ho! Celé Izraelovo potomstvo, majte pred ním bázeň!
25 Veď on neopovrhol biednym úbožiakom ani sa ho neštítil. Neodvrátil od neho svoju tvár; vypočul ho, keď volal o pomoc.
26 Od teba pochádza môj chválospev vo veľkom zhromaždení. Pred bohabojnými splním svoje sľuby.
27 Pokorní sa dosýta najedia. Tí, čo hľadajú Hospodina, budú ho chváliť. Nech navždy žijú vaše srdcia!
28 Všetky končiny zeme sa rozpomenú a vrátia sa k Hospodinovi. Všetky kmene národov budú sa ti klaňať.
29 Hospodinovi patrí vláda, on panuje nad národmi.
30 Pred ním sa sklonia všetci mocní zeme, pred ním padnú všetci, čo zostupujú do prachu zeme, tí, čo si nemôžu zachovať život.
31 Potomstvo mu bude slúžiť. O Pánovi bude rozprávať budúcim pokoleniam.
32 Bude prichádzať a zvestovať jeho spravodlivosť budúcemu ľudu: On to urobil.
Matúš 13, 10 Učeníci pristúpili k Ježišovi a opýtali sa ho: Prečo im hovoríš v podobenstvách? 11 On odpovedal: Preto, že vám je dané poznať tajomstvá nebeského kráľovstva, ale im nie je dané. 12 Lebo kto má, tomu sa pridá a bude mať nadbytok. Kto však nemá, tomu vezmú aj to, čo má. 13 V podobenstvách im hovorím preto, že pozerajú, ale nevidia, počúvajú, ale nepočujú a ani nechápu. 14 Plní sa na nich Izaiášovo proroctvo: Budete počúvať a počúvať, ale nebudete rozumieť, budete hľadieť a hľadieť, ale nebudete vidieť. 15 Tomuto ľudu otupelosrdce: ušami ťažko počujú a oči si zažmúrili, aby očami nevideli a ušami nepočuli, aby srdcom neporozumeli a neobrátili sa — aby som ich neuzdravil. 16 Ale vaše oči sú blahoslavené, že vidia, a vaše uši, že počujú. 17 Amen, hovorím vám, že mnohí proroci a spravodliví túžili vidieť, čo vy vidíte, a nevideli, a počuť, čo vy počujete, a nepočuli.18 Vy teda počúvajte podobenstvo o rozsievačovi: 19 Ku každému, kto počúva slovo o kráľovstve a nechápe ho, prichádza Zlý a uchytí to, čo mu bolo zasiate do srdca. U toho človeka bolo zrno zasiate na kraj cesty. 20 Na skalnatú pôdu bolo zrno zasiate u toho, kto počúva slovo a hneď ho s radosťou prijíma, 21 no nemá koreň, a tak je len chvíľkový. Keď nastane súženie alebo prenasledovanie pre slovo, hneď odpadne. 22 Do tŕnia bolo zrno zasiate u toho, kto slovo počúva, ale denné starosti a omámenie bohatstvom udusia slovo, takže ostane bez úrody. 23 Do dobrej pôdy bolo zrno zasiate u toho, kto počúva slovo a chápe ho. Ten potom prináša úrodu: jeden stonásobnú, druhý šesťdesiatnásobnú a tretí tridsaťnásobnú.

Žalmy 21; Matúš 13,1-9
2024-08-10
Žalmy 21, 1 Zbormajstrovi. Dávidov žalm.
2 Hospodin, kráľ sa teší z tvojej sily. Ako len jasá nad tvojou záchranou!
3 Splnil si mu túžbu srdca, neodoprel si mu žiadosť pier. — Sela —
4 Vyšiel si mu v ústrety so štedrým požehnaním, na hlavu si mu položil korunu z rýdzeho zlata.
5 Prosil ťa o život, dal si mu ho na dlhý čas, naveky, navždy.
6 Preslávil si ho svojím víťazstvom, zaodel si ho dôstojnosťou a velebou.
7 Urobil si ho stálym zdrojom požehnania, blažíš ho radosťou z tvojej prítomnosti.
8 Kráľ dôveruje Hospodinovi, z milosti Najvyššieho nezakolíše.
9 Tvoja ruka nájde všetkých tvojich nepriateľov, tvoja pravica dostihne tých, čo ťa nenávidia.
10 Spáliš ich ako ohnivá pec, len čo sa zjavíš, Hospodin. Vo svojom hneve ich pohltíš, oheň ich strávi.
11 Vykoreníš ich rod zo zeme a ich potomstvo spomedzi ľudí,
12 lebo osnovali zlo proti tebe, vymýšľali nástrahy, ale nič nezmohli.
13 Donútiš ich na útek, keď svoj luk napneš proti nim.
14 Vyvýš sa, Hospodin, vo svojej sile! Tvoju hrdinskú moc chceme ospevovať a oslavovať.
Matúš 13, 1 V ten deň vyšiel Ježiš z domu a posadil sa pri mori. 2 Okolo neho sa zhromaždili také veľké zástupy, že musel nastúpiť na loď a sadnúť si, kým celý zástup stál na brehu. 3 Hovoril im veľa v podobenstvách: Hľa, rozsievač vyšiel siať. 4 Keď sial, niektoré zrná padli na kraj cesty. Prileteli vtáky a pozobali ich. 5 Druhé padli na skalnatú pôdu, kde nemali dostatok zeme. Tie vzišli rýchlo, lebo neboli hlboko v zemi, 6 no potom, keď vyšlo slnko, obilie zahorelo, a pretože nemalo koreň, vyschlo. 7 Iné zrná padli do tŕnia, ale tŕnie vyrástlo a udusilo ich. 8 Niektoré zrná padli do dobrej pôdy a priniesli úrodu: jedny stonásobnú, druhé šesťdesiatnásobnú a ďalšie tridsaťnásobnú. 9 Kto má uši, nech počúva!

Žalmy 20; Matúš 12,46-50
2024-08-09
Žalmy 20, 1 Zbormajstrovi. Dávidov žalm.
2 Nech ťa v deň súženia vypočuje Hospodin, nech ťa ochraňuje meno Jákobovho Boha!
3 Nech ti pomoc pošle zo svätyne, nech ťa podoprie zo Siona!
4 Nech sa rozpamätá na všetky tvoje obetné dary, nech so záľubou prijme tvoju spaľovanú obetu! — Sela —
5 Nech ti dá, čo si tvoje srdce žiada, nech splní každý tvoj zámer!
6 Nech zaplesáme nad tvojím víťazstvom a v mene svojho Boha vztýčime zástavu! Nech Hospodin splní všetky tvoje prosby!
7 Teraz viem, že Hospodin dá zvíťaziť svojmu pomazanému, odpovie mu zo svojho svätého neba mocnými činmi svojej víťaznej pravice.
8 Títo sa spoliehajú na vozy, tamtí na kone, my si však pripomíname meno Hospodina, nášho Boha.
9 Oni klesnú a padnú, no my povstaneme a zostaneme vzpriamení.
10 Hospodin, pomôž kráľovi, vypočuj nás, keď budeme volať k tebe!
Matúš 12, 46 Zatiaľ čo Ježiš hovoril k zástupom, vonku stála jeho matka a bratia a chceli s ním hovoriť. 47 Ktosi mu povedal: Pozri, tvoja matka a tvoji bratia stoja vonku a chcú sa s tebou rozprávať. 48 No on tomu, čo mu to hovoril, odpovedal: Kto je moja matka a kto sú moji bratia? 49 Ukázal rukou na svojich učeníkov a povedal: Hľa, moja matka a moji bratia! 50 Lebo každý, kto plní vôľu môjho Otca, ktorý je v nebesiach, ten mi je bratom, sestrou i matkou.

Žalmy 19; Matúš 12,38-45
2024-08-08
Žalmy 19, 1 Zbormajstrovi. Dávidov žalm.
2 Nebesia rozprávajú o Božej sláve, obloha hlása dielo jeho rúk.
3 Deň dňu odovzdáva správu, noc noci zvestuje poznanie
4 bez reči, bez slov, nepočuť ich hlas.
5 Ich posolstvo znie po celej zemi a ich oznamy doletia až po končiny sveta. Postavil na nich slnku stan.
6 Ono vychádza ako ženích zo svojho príbytku, teší sa ako hrdina, čo beží do cieľa.
7 Na jednom kraji nebies vychádza, na druhom zapadá; nič sa neskryje pred jeho páľavou.
8 Hospodinov zákon je dokonalý, občerstvuje dušu. Hospodinovo rozhodnutie je spoľahlivé, neskúseného robí múdrym.
9 Hospodinove príkazy sú správne, srdce napĺňajú radosťou. Hospodinov príkaz je jasný, očiam dáva svetlo.
10 Bázeň pred Hospodinom je čistá, zostáva naveky; Hospodinove výroky sú pravdivé, všetky sú spravodlivé.
11 Vzácnejšie sú ako zlato, ako množstvo zlata rýdzeho; sladšie sú ako med, ako med z plástov.
12 Napomínajú aj tvojho služobníka; kto ich zachováva, odmenu hojnú má.
13 Kto si uvedomuje svoje poblúdenia? Zbav ma aj skrytých vín.
14 Ochráň svojho sluhu aj pred spupnými, aby ma neovládli. Potom budem bez úhony, zbavený veľkého hriechu.
15 Nech ti je príjemná reč mojich úst a úvahy môjho srdca pred tebou, Hospodin, moja Skala a môj Vykupiteľ!
Matúš 12, 38 Vtedy mu niektorí zákonníci a farizeji odpovedali: Učiteľ, chceme od teba vidieť znamenie. 39 On im však odpovedal: Zlé a cudzoložné pokolenie vyhľadáva znamenie, no znamenie nedostane, iba ak znamenie proroka Jonáša: 40 Tak ako bol Jonáš v útrobách veľkej ryby tri dni a tri noci, tak bude aj Syn človeka v lone zeme tri dni a tri noci. 41 Mužovia z Ninive povstanú na súde s týmto pokolením a odsúdia ho, lebo oni sa kajali na Jonášovo kázanie. A hľa, tu je ktosi väčší ako Jonáš! 42 Kráľovná z juhu vystúpi na súde s týmto pokolením a odsúdi ho, pretože prišla z končín zeme vypočuť si Šalamúnovu múdrosť. A hľa, tu je ktosi väčší ako Šalamún! 43 Keď nečistý duch vyjde z človeka, blúdi po vyschnutých miestach. Hľadá odpočinok, ale ho nenachádza. 44 Vtedy si povie: Vrátim sa do svojho domu, odkiaľ som vyšiel. Keď ta príde, nájde ho prázdny, vyzametaný a vyzdobený. 45 Vtedy odíde a vezme so sebou sedem iných duchov, horších ako on, vojdú dnu a usadia sa tam. A stav toho človeka býva na konci horší ako na začiatku. Takto to bude aj s týmto zlým pokolením.

Žalmy 18; Matúš 12,22-37
2024-08-07
Žalmy 18, 1 Zbormajstrovi. Od Hospodinovho služobníka Dávida, ktorý spieval túto pieseň Hospodinovi, keď ho vyslobodil z moci všetkých jeho nepriateľov i zo Saulovej ruky.
2 Hovoril: Vrúcne ťa milujem, Hospodin, moja sila!
3 Hospodin je moja skala, moja pevnosť a môj vysloboditeľ; môj Boh je moje bralo, k nemu sa utiekam; môj štít, roh mojej spásy a môj hrad.
4 Volám k Hospodinovi, ktorý je hoden chvály, budem zachránený pred svojimi nepriateľmi.
5 Zovreli ma putá smrti, prívaly záhuby ma vyľakali.
6 Stiesnili ma pekelné putá, nástrahy smrti šli mi v ústrety.
7 V úzkosti volám k Hospodinovi, kričím o pomoc k svojmu Bohu. Vo svojom chráme vypočuje môj hlas, moje výkriky preniknú k jeho sluchu.
8 Zem sa pohla a zatriasla, zachveli sa základy vrchov, pohli sa, lebo vzplanul hnevom.
9 Dym sa mu valil z nozdier, oheň z jeho úst pohlcoval, žeravé uhlíky blčali z neho.
10 Naklonil nebesia a zostúpil a mrákavu mal pod nohami.
11 Niesol sa na cherubovi a letel, vznášal sa na krídlach vetra.
12 Zo tmy si spravil skrýšu, z temných vôd a hustých oblakov stan.
13 Pred jeho jasom hnali sa mračná, krupobitie i uhlie žeravé.
14 Hospodin zahrmel na nebesiach, Najvyšší vydal hlas, krupobitie i uhlie žeravé.
15 Vystrelil svoje šípy a rozohnal ich, zmiatol ich množstvom bleskov.
16 Objavili sa riečiská a obnažili sa základy sveta, lebo si pohrozil, Hospodin, a zadul rozhnevaným dychom.
17 Z výsosti vystrel ruku, uchopil ma a vytiahol z veľkej vody.
18 Zachránil ma pred mocným nepriateľom, pred tými, čo ma nenávidia, hoci boli silnejší než ja.
19 Vystúpili proti mne v deň môjho nešťastia, no Hospodin mi bol oporou.
20 Poskytol mi priestor, vytrhol ma, lebo si ma obľúbil.
21 Hospodin ma odmenil podľa mojej spravodlivosti, odplatil mi podľa čistoty mojich rúk,
22 lebo som sa pridŕžal Hospodinových ciest, svojvoľne som sa neodvracal od svojho Boha.
23 Veď všetky jeho práva som mal na zreteli, od jeho ustanovení nedal som sa odvrátiť.
24 Bezúhonne som sa ho pridŕžal a chránil sa previnenia.
25 Hospodin mi odplatil podľa mojej spravodlivosti, podľa čistoty mojich rúk pred jeho očami.
26 Voči vernému si verný, voči šľachetnému šľachetný,
27 voči úprimnému úprimný, ale zvráteného prenecháš jeho zvrátenosti.
28 Ty predsa zachraňuješ utláčaný ľud, no oči povýšencov nútiš sklopiť.
29 Hospodin, ty zapaľuješ moju sviecu. Môj Boh mi presvecuje temnotu.
30 S tebou iste prerazím nepriateľské šíky, so svojím Bohom preskočím aj múr.
31 Božia cesta je dokonalá, Hospodinova reč je osvedčená. On je štítom každému, kto sa k nemu utieka.
32 Veď kto je Boh okrem Hospodina? Kto je Skala, ak nie náš Boh?
33 Boh, ktorý ma opásal silou a vedie ma cestou dokonalosti,
34 dal mi nohy jeleňa a postavil ma na výšiny.
35 Moje ruky vycvičil na boj, moje ramená sú ako napnutý bronzový luk.
36 Dal si mi štít svojej spásy, tvoja pravica bola mi oporou a tvoja blahosklonnosť ma zveľadila.
37 Mojim krokom si cestu uvoľnil, nevytkli sa mi členky.
38 Budem prenasledovať svojich nepriateľov, dostihnem ich a nevrátim sa, kým ich celkom nezničím.
39 Zdrvím ich, už nevstanú. Padnú mi pod nohy.
40 Opásal si ma bojovou silou, mojich odporcov si zohol podo mňa.
41 Daroval si mi šije nepriateľov, umlčím tých, čo ma nenávidia.
42 Budú kričať o pomoc, ale nik ich nezachráni, budú volať na Hospodina, no neodpovie.
43 Ako vietor rozvieva prach, tak ich rozptýlim, pošliapem ich ako blato na ulici.
44 Vyslobodíš ma zo vzbury ľudu, ustanovíš ma za hlavu národov. Slúži mi ľud, ktorý som ani nepoznal.
45 Poslúchnu ma na slovo, cudzinci sa mi budú zaliečať.
46 Cudzinci ochabnú a vytratia sa zo svojich bášt.
47 Nech žije Hospodin! Nech je požehnaná moja Skala! Nech je vyvýšený Boh, moja spása!
48 Bože, dožičil si mi pomstu, podmanil si mi národy.
49 Môj Vysloboditeľ z rúk nepriateľov, dvíhaš ma nad mojich odporcov, vytrhávaš ma z moci násilníka.
50 Hospodin, preto ťa budem chváliť medzi národmi a ospevovať tvoje meno žalmami.
51 Svojho kráľa veľkolepo zachraňuješ, prejavuješ priazeň svojmu pomazanému, Dávidovi a jeho potomstvu naveky.
Matúš 12, 22 Nato priviedli k nemu posadnutého démonom, ktorý bol slepý a nemý. Uzdravil ho, takže nemý hovoril a videl. 23 Zástupy boli celé bez seba a hovorili: Či to nie je Dávidov syn? 24 Keď to farizeji počuli, povedali: Tento vyháňa démonov iba mocou Belzebula, vládcu démonov. 25 On poznal ich myšlienky a povedal im: Každé kráľovstvo vnútorne rozdelené pustne, a nijaké mesto alebo dom vnútorne rozdelený neobstojí. 26 Ak aj satan vyháňa satana, je vnútorne rozdelený — ako obstojí jeho kráľovstvo? 27 Ak ja vyháňam démonov mocou Belzebula, čou mocou ich vyháňajú vaši synovia? Preto oni budú vašimi sudcami. 28 Ale ak vyháňam démonov mocou Božieho Ducha, potom k vám už prišlo Božie kráľovstvo. 29 Veď ako môže niekto vojsť do domu silného muža a zmocniť sa jeho vecí, ak najprv toho silného muža nespúta? Iba potom môže vylúpiť jeho dom. 30 Kto nie je so mnou, je proti mne, a kto so mnou nezhromažďuje, rozhadzuje. 31 Preto vám hovorím: Každý hriech a rúhanie bude ľuďom odpustené, ale rúhanie proti Duchu nebude odpustené. 32 A kto by povedal slovo proti Synovi človeka, tomu bude odpustené. Kto by však hovoril proti Duchu Svätému, tomu nebude odpustené ani v tomto veku, ani v budúcom. 33 Ak zasadíte dobrý strom, aj jeho ovocie bude dobré, no ak zasadíte planý strom, aj jeho ovocie bude plané. Veď strom poznať po ovocí. 34 Vreteničie plemeno, ako môžete hovoriť dobre, keď ste zlí? Lebo ústa hovoria to, čím je naplnené srdce. 35 Zatiaľ čo dobrý človek vynáša dobré veci z dobrého pokladu, zlý človek vynáša zlé veci zo zlého pokladu. 36 Hovorím vám však, že v deň súdu sa ľudia budú zodpovedať za každé prázdne slovo, ktoré vyrieknu. 37 Na základe svojich slov budeš ospravedlnený a na základe svojich slov budeš odsúdený.

Žalmy 17; Matúš 12,9-21
2024-08-06
Žalmy 17, 1 Dávidova modlitba. Vypočuj, Hospodin, spravodlivú žiadosť, venuj pozornosť môjmu volaniu! Nakloň sluch k mojej modlitbe plynúcej z perí, čo neklamú.
2 Ty sám rozhodni o mne, tvoje oči vidia, čo je správne.
3 Skúmaš mi srdce, pozoruješ ma v noci, skúšaš ma a nijakú neprávosť si nenašiel, ani úmysel, ktorý by prešiel cez pery.
4 Podľa slova tvojich úst o ľudských činoch vyhýbal som sa chodníkom násilníka.
5 Kráčal som v tvojich šľapajach, nohy sa mi nepošmykli.
6 K tebe volám, Bože, lebo mi odpovieš, nakloň mi svoje ucho, počuj, čo hovorím.
7 Ukáž divy svojho milosrdenstva, ty, ktorý pravicou svojou zachraňuješ všetkých, čo sa pred nepriateľmi k tebe utiekajú.
8 Chráň ma ako zrenicu oka! Skry ma v tôni svojich krídel
9 pred bezbožníkmi, ktorí chcú na mne spáchať násilie, pred úhlavnými nepriateľmi, čo ma zúrivo obkľučujú.
10 Srdce im obrástlo tukom, ich ústa hovoria povýšene.
11 Sledujú ma, už ma obkľučujú, upierajú na mňa oči, aby ma zrazili k zemi,
12 ako lev, keď chce roztrhať korisť, ako levíča, ktoré striehne v úkryte.
13 Povstaň, Hospodin, predíď ho a zraz! Svojím mečom ma zachráň pred bezbožníkom
14 a svojou rukou, Hospodin, z moci ľudí, ktorých údelom je len tento život. Naplň im brucho zo zásob svojich a nasýť ich synov; zvyšok nechajú svojim deťom.
15 Ja však v spravodlivosti uzriem tvoju tvár, keď sa prebudím, nasýtim sa tvojím obrazom
Matúš 12, 9 Keď odtiaľ odišiel, prišiel do ich synagógy. 10 Tam bol človek, ktorý mal vyschnutú ruku. Opýtali sa Ježiša: Je dovolené v sobotu uzdravovať? To preto, aby ho mohli obžalovať. 11 On im povedal: Nájde sa medzi vami človek, ktorý má jedinú ovcu, a tá by mu v sobotu spadla do jamy, a on by ju nechytil a nevytiahol? 12 A o koľko je človek cennejší ako ovca! Preto v sobotu je dovolené dobre robiť. 13 Nato povedal tomu človeku: Vystri ruku! Vystrel ju teda a bola zasa zdravá ako tá druhá. 14 Farizeji však vyšli von a radili sa o ňom, ako ho zahubiť.15 Keď sa Ježiš o tom dozvedel, odišiel odtiaľ. Mnohí išli za ním a on všetkých uzdravil. 16 Prísne im však prikázal, aby o ňom verejne nehovorili. 17 To preto, aby sa splnilo, čo bolo povedané ústami proroka Izaiáša: 18 Hľa, môj služobník, ktorého som si vyvolil, môj milovaný, v ktorom mám zaľúbenie. Na neho vložím svojho Ducha a on oznámi právo národom. 19 Nebude sa škriepiť, ani kričať, na uliciach nikto nepočuje jeho hlas. 20 Nalomenú trstinu nedolomí a tlejúci knôt nedohasí, kým nedopomôže právu k víťazstvu. 21 V jeho menobudú dúfať národy.

Žalmy 16; Matúš 12,1-8
2024-08-05
Žalmy 16, 1 Pamätný Dávidov zápis. Ochraňuj ma, Bože, k tebe sa utiekam!
2 Hovorím Hospodinovi: Ty si môj Pán! Bez teba niet šťastia pre mňa.
3 Vo svätých, slávnych tejto krajiny nachádzam všetku svoju záľubu.
4 Množia sa útrapy tých, čo bežia k iným bohom; neprinesiem im krvavú obetu, ich mená ani na pery nevezmem.
5 Hospodin, moje dedičstvo a kalich, ty si záruka môjho údelu.
6 Na utešených miestach pripadla mi výmera, veľmi sa mi páči môj podiel.
7 Velebím Hospodina, ktorý mi radí, aj v noci mi to pripomínajú obličky.
8 Stále si predstavujem Hospodina, akoby mi bol po pravici; nesklátim sa.
9 Preto sa srdce teší a duša mi plesá, ba aj telo bude v bezpečí,
10 lebo ma nenecháš v ríši smrti a svojmu zbožnému nedáš uzrieť porušenie.
11 Dávaš mi poznať cestu života, plnosť radosti v tvojej prítomnosti. Po tvojej pravici je večná blaženosť.
Matúš 12, 1 V tom čase šiel Ježiš v sobotu cez obilné pole. Učeníci boli hladní, a tak začali trhať klasy a jesť. 2 Zbadali to farizeji a povedali mu: Pozri, tvoji učeníci robia to, čo nie je dovolené robiť v sobotu. 3 On im však povedal: Nečítali ste, čo urobil Dávid, keď bol hladný aj so svojou družinou? 4 Ako vošiel do Božieho domu a ako jedli posvätné chleby, ktoré nesmel jesť ani on, ani tí, čo boli s ním, iba sami kňazi? 5 Alebo či ste nečítali v zákone, že v sobotný deň kňazi v chráme znesväcujú sobotu, a sú bez viny? 6 Hovorím vám: Tu je niečo viac ako chrám. 7 Keby ste boli spoznali, čo znamená: Milosrdenstvo chcem, a nie obetu, neboli by ste odsúdili nevinných. 8 Veď Syn človeka je pánom nad sobotou.

Žalmy 15; Matúš 11,25-30
2024-08-04
Žalmy 15, 1 Žalm Dávida. Hospodin, kto smie byť hosťom v tvojom stane? Kto môže bývať na tvojom svätom vrchu?
2 Ten, kto žije bezúhonne, kto koná spravodlivo, kto zo srdca pravdu hovorí,
3 kto neškodí jazykom, kto neubližuje druhému, kto netupí blížneho,
4 kto pohŕda podliakom, kto ctí si tých, čo sa boja Hospodina, kto prísahu nezmení, hoci by utrpel škodu,
5 kto peniaze nepožičiava na úžeru a proti nevinnému sa nedá podplatiť. Ten, kto takto koná, nikdy sa nekláti.
Matúš 11, 25 V tom čase povedal Ježiš: Velebím ťa, Otče, Pán neba a zeme, že si toto skryl pred múdrymi a rozumnými, a zjavil si to tým najmenším. 26 Áno, Otče, tak sa ti to zapáčilo. 27 Všetko mi odovzdal môj Otec. Nikto nepozná Syna, iba Otec a ani Otca nepozná nikto, iba Syn a ten, komu to chce Syn zjaviť. 28 Poďte ku mne všetci, ktorí sa namáhate a ste preťažení; ja vám dám odpočinúť. 29 Vezmite na seba moje jarmo a učte sa odo mňa, lebo som tichý a pokorný srdcom, a nájdete odpočinutie pre svoje duše. 30 Veď moje jarmo je príjemné a bremeno ľahké.

Žalmy 14; Matúš 11,20-24
2024-08-03
Žalmy 14, 1 Zbormajstrovi. Dávidov žalm. Blázon si v srdci hovorí: Boha niet! Konajú skazonosne a ohavne, niet nikoho, kto by konal dobro.
2 Hospodin hľadí z neba na ľudí, díva sa, či je aspoň niekto rozumný, kto hľadá Boha.
3 Všetci poblúdili, všetci sa zvrhli, niet nikoho, kto by konal dobro, niet ani jediného.
4 Nevedia azda všetci páchatelia neprávosti, čo zožierajú môj ľud, akoby jedli chlieb, a Hospodina nevzývajú,
5 že raz sa budú strachom chvieť? Boh je totiž s pokolením spravodlivého.
6 Zámery biedneho tupíte, ale jeho útočiskom je Hospodin.
7 Kiežby zo Siona prišla spása Izraela! Keď Hospodin zmení údel svojho ľudu, Jákob zajasá, Izrael sa poteší.
Matúš 11, 20 Nato začal karhať mestá, v ktorých urobil väčšinu svojich divov, pretože sa nekajali: 21 Beda ti, Chorazin! Beda ti, Betsaida! Veď keby sa v Týre a Sidone boli stali divy, aké sa stali u vás, dávno by sa boli kajali vo vrecovine a v popole. 22 Hovorím vám: V súdny deň bude ľahšie Týru a Sidonu ako vám. 23 A ty, Kafarnaum, vari sa budeš vyvyšovať až do neba? Až do pekla zostúpiš! 24 Hovorím vám však, že v deň súdu bude ľahšie sodomskej krajine ako tebe.

Žalmy 13; Matúš 11,1-19
2024-08-02
Žalmy 13, 1 Zbormajstrovi. Dávidov žalm.
2 Dokedy ešte, Hospodin, budeš na mňa zabúdať? Navždy? Dokedy budeš predo mnou skrývať svoju tvár?
3 Dokedy mám v duši nosiť starosť a v srdci dennodenne žiaľ? Dokedy sa bude nepriateľ vypínať nado mnou?
4 Hospodin, môj Bože, pohliadni a odpovedz mi! Rozjasni mi oči, aby som neusnul spánkom smrti,
5 aby môj nepriateľ nepovedal: Premohol som ho! Moji protivníci budú jasať, ak sa sklátim.
6 Ja však dúfam v tvoju milosť, moje srdce plesá nad tvojou spásou. Budem ospevovať Hospodina, lebo mi urobil dobre.
Matúš 11, 1 Keď Ježiš skončil s poučovaním svojich dvanástich učeníkov, odišiel odtiaľ učiť a kázať po okolitých mestách. 2 Keď Ján počul v žalári o Kristových skutkoch, poslal k nemu svojich učeníkov, 3 aby sa ho spýtali: Ty si ten, čo má prísť, alebo máme čakať iného? 4 Ježiš im odpovedal: Choďte a oznámte Jánovi, čo počujete a vidíte: 5 Slepí vidia, chromí chodia, malomocní sa očisťujú, hluchí počujú, mŕtvi vstávajú a chudobným sa ohlasuje evanjelium. 6 Blahoslavený je, kto sa nepohoršuje na mne. 7 Zatiaľ čo odchádzali, začal Ježiš hovoriť zástupom o Jánovi: Čo ste vyšli na púšť vidieť? Azda trstinu zmietanú vetrom? 8 Alebo čo ste vyšli vidieť? Vari človeka oblečeného do jemných šiat? Veď tí, čo nosia jemné šaty, bývajú v kráľovských domoch. 9 Alebo čo ste vyšli vidieť? Proroka? Áno, hovorím vám, niečo viac ako proroka. 10 Toto je ten, o ktorom je napísané: Hľa, posielam pred tvojou tvárou svojho posla, ktorý pripraví cestu pred tebou. 11 Amen, hovorím vám: Medzi narodenými zo ženy nepovstal nikto väčší ako Ján Krstiteľ. Ale aj ten najmenší v nebeskom kráľovstve je väčší ako on. 12 Od dní Jána Krstiteľa až doteraz nebeské kráľovstvo trpí násilie a násilníci sa ho zmocňujú. 13 Veď všetci proroci i zákon prorokovali až po Jána. 14 A ak to chcete prijať: On je Eliáš, ktorý má prísť. 15 Kto má uši, nech počúva! 16 K čomu prirovnám toto pokolenie? Podobá sa deťom, ktoré sedia na námestiach a kričia jedny na druhé: 17 Pískali sme vám, a vy ste netancovali, nariekali sme, a vy ste nezalamovali rukami. 18 Prišiel Ján, ktorý ani nejedol, ani nepil, a hovoria: Je posadnutý. 19 Prišiel Syn človeka, ktorý je a pije, a vravia: Hľa, pažravec a pijan, priateľ mýtnikov a hriešnikov. Ospravedlnením múdrosti sa stali jeho činy.
